Poema del Cid. 159 



„Så hjelpe Skaparen eder, Cid campeador! 



„Må så det täckas donna Ximena, men eder först och främst, 

 2570. „Så ock er Alvar Fanez och eder alle, som här äro, 



„Att ge oss våra hustrur, vid dem vi vigde äre. 



„Till våra gods i Carrion vi vilje föra dem 



„Och införsätta dem i städerna, 



„Dem vi dem ge som morgongåfva och förläning. 

 2575. „Må edra döttrar skåda, hvad vi besitte, vi, 



„Och hvad de barn, vi kunne få, bekomma må som aifvedel." 



Grenmälte Campeadoren: „Jag ger er mina döttrar samt ett och 



annat utaf mitt," 



(El Cid, som ej befarade ^ att så beskymfad bli;) 



„J såsom morgongåfva gen dem gods och städer i Carrions byggd; 

 2580. „Jag vill i hemföljd ge dem tretusen silfvermark, 



„Åt eder ger jag mulor och gångare, storväxta, huUiga. 



„Jemväl stridshästar, starka och i loppet snabba, 



„Och många klädningar af ylletyg, så ock lifkjortlar. 



„Jag ger de tvenne svärden, Colada och Tizon, 

 2585. „J kännen väl, att jag dem vann på rätt krigsmanna vis. 



„J söner aren mig, enär jag ger er mina döttrar. 



„För mig j fören bort från hjertat hinnorna. 



„Man känne i Galicien, uti Kastilien och i Leon, 



„Med hvilken rikedom jag afsändt båda mina mågai-. 

 2590. „Sköten mina döttrar väl, förthy de äro edra makar. 



„Om väl j tjenen dem, jag vill er väl belöna." 

 Infanterne af Can-ion, de hafva det försäkrat. 



Här ta de nu emot Campeadorens döttrar. 



De börja nu emotta allt det, el Cid anordnat. 

 2595. När nu de äro tillfredsställde i och för allt, de åtrå, 



v. 2583. E muckas vestiduras de pannos é de ciclatones. 



Af v. 2731 och 2760 synes tydligen att ciclaton var en undre del af drägten, förmodligen 

 densamma som brial (v. 2301), alltså lifkjorteln. Både ciclaton och brial användes föv 

 mans- som qvinnodrägt (Diez har orätt, såsom synes af v. 2301, att anse brial blott be- 

 teckna den sednare) och var hos de rike af sammet, men mestadels af guldbroderadt siden- 

 tyg. De skilja sig deri, att ciclaton (af cyclas cycladis, en hofdrägt för fruntimmer) var 

 rundskuren nedtill. — Versen gör någon svårighet genom ett öfverlopps de framför cicla- 

 tones, hvilket ock stör dess mått. Jag har derföre utelemnat det och afvikit från D. H.. 

 som återger ciclaton med guldbrokader. 



