170 C. G. Estlander. 



Han såg dem, konungen, och kände Mun'o Gustioz. 



Han uppstod, konungen; så väl han tar emot dem! 

 2945. För kungen sina knän han böjde, Mun o Gustioz, 



Han kysste kungens fötter, denne Mun o Gustioz: 



„Er nåd, kung Alfons, som af stora kungadömen namnes heiTc! 



„Er kysser Campeadoren, fötter såsom händer; 



„Han är er länsman, j hans herre aren; 

 2950. „Hans döttrar j förmälden med CaiTions infanter; 



„Högaktadt var det äktenskap, enär j villen det. 



„Nu kännen j hvad heder, som deraf tillföll oss, 



„Hur Carrions infanter oss förorättade; 



„Hur illa de misshandlade Campeadorens döttrar, 

 2955. „Till stor vanheder blottade och slagna. 



„De öfvergåfvo dem förlorade i Corpes jerneksskog 



„Till rof åt vilda djuren och skogens fågelskara. 



„Nu se, med honom äro de uti Valencia. 



„Han till den ändan kysser eder hand, som en vasall sin herres, 

 2900. „Att j dem månde bringa för möte, junta eller eortes. 



„Han anser sig beskymfad, dock eder ännu mera, 



„Och att det grämer eder, konung, underkunnig som j aren. 



„Må rätt min Cid få kräfva af infan terne af Carrion!" 

 Kungen teg och tänkte en god timmes tid: 

 29(;5. „Jag säger dig förvisso, det grämde mig i hjertat, 



„Och sannt du häri talar, du Mun o Gustioz; 



„Ty jag förmält hans döttrar med Carrions infanter; 



„Jag gjorde det i godo, att så hans fördel främja. 



„Gif, att i denna stund det gifte vore ogjordt! 

 2970. „Oss ligger det, mig och min Cid, tungt uti hjertat. 



„Med rätt han fordrar hjelp; får han den ej, må Gud bevara oss! 



„Fast jag ej ernat det på hela denna tid, 



„Dörrvaktarene löpe nu igenom allt mitt rike, 



v. 2973. Andarån mios porleros por todo mio reyno. 



Porlero, dönvaktaren var en ausedd person i medeltidens liof hållning. Hau borde, enligt 

 tas Partidas vara af god börd, af bepröfvad trohet och af ett godt föi-stånd, för att veta 

 hvem han borde bevilja och hvem han borde förvägra tilltrade. En bland tablerondens för- 

 nämsta hjeltar är dörrvård vid konung Arthurs liof. Han borde ock kunna försvara sin 

 post, om det gällde. Det har redan visat sig, att honom ombetroddes äfven andra uppdrag. 

 Det var åt en sådan väktai-e konung Alfons uppdrog att beledsaga Campeadorens damer in- 



