Poema del Cid. 173 



„Jag bugar mig för eder och för eder, grefve don Raimund, 



„För eder, gref don Anrrich, och eder alle, som här aren. 



„Gud skydde våra vänner och eder främst, min herre! 

 3050. „Min maka donna Ximena, en aktad dam af börd, 



„Hon edra händer kysser, så göra mina döttrai* ock, den ena som den 



andra , 



„Att hvad oss drabbat, herre, må äfven eder smärta". 

 Genmäl te kungen: „Så det gör; om ej, gud hjelpe här!" 

 Emot Toledo konungen har återvändt. 

 3055. Den natten ville ej min Cid gå öfver Tajo. 



„Er nåd, min kung, så skydde Skaparen eder! 



„J tanken, herre, återgå till staden; 



„Jag, med de mina, vill uti San Servan bo. 



„I denna natt de komma; mine följesmän. 

 3060. „På denna helga ort jag vül en nattvakt hålla. 



„I morgon bittida jag rycker in i staden, 



„Och skall till hofvet komma före middagsmålet". 



Genmälte kungen: „Så mig väl behagar". 

 Konungen don Alfons inryckt i Toledo. 

 3065. Min Cid Ruy Diaz i San Servan härbergerat sig. 



Han vaxljus göra lät, att sättas upp på altarbordet. 



Han åtrå har att vaka i denna helgedom. 



Till Skaparen bedjande och talande i enrum. 



Såväl Minaya som de ärans män, der äro, 

 3070. De underrättades, när morgonen bröt in; 



Till ljusningen de läste ottesång och morgonbön. 



Fullbordad messan är, när solen börjai* synas. 



De hafva gjort sin offergärd så vackert och fuUändadt. 

 „Minaya Alvar Fanez, j, min bäste arm, 

 3075. „Jemväl bisp don Hieronymus, j följen jemte mig, 



„Så ock Pero Bermuez samt denne Mun"o Gustioz, 



„Och Martin Antolinez, den värde burgalesen, 



„Och Alvar Alvarez samt Alvar Salvadores, 



„Och Martin Munoz, hvilken i lycklig stund bléf född, 

 3080. „Derhos Felez Munoz, min systers son. 



„Mig följe ock Malanda, som vis och kunnig är, 



„Och Galin Garcia, den dråplige från Aragon. 



„Förutom dem må hundratalet fyllas af de ärans män, här äro. 



