Poema del Cid. 175 



Besinningsfullt min Cid går La med alla männen; 



Han uti midten går, och alla hundrade kring honom. 



När nu man såg, att han kom in, den uti l3cklig timme borne, 



Han reste sig att stå, den gode kung don Alfons, 

 3120. Med honom gref don Anrrich och grefve don Raimund, 



Och derhos, veten, efteråt de alle öfrige. 



Med mycken ära mottog man den uti lycklig timme borne. 



Han vill ej resa sig, han, Crespo de Gran on, 



Ej heller alle de uti infantemes af Carrion band. 

 3125. Han sade, kungen, åt el Cid: „Kom hit, herr Campeador! 



„På denna bänk med ryggstöd, den j mig gett till skänks, 



„I trots af någres misshag, j aren bättre till än vi." 

 Valencias besegrare då sade mången tack: 



„J blifven på er ryggstödsbänk som konung och som herre. 

 3130. „Här vill jag slå mig ned med alla dessa mine." 



Hvad så el Cid har sagt i hjertat kungen gladde. 



Då satte sig el Cid uppå en svaifvad bänk med ryggstöd. 



RuL .tomliring, sig satte de hundrade, hans vakt. 



Alle de på tinget hålla Ögat på min Cid, 

 3135. På skägget, som han bär så långt och knutet väl med band; 



I alla sina låter han ter sig som en man. 



Infan terne af Carrion af skam ej kunna se på honom. 

 Den gode kung don Alfons då reste sig att stå. 



„Lyssnen kiigarföljen, så hjelpe Skaparen eder! 

 3140. „Från det jag konung blef, jag höll blott tvenne ting; 



„Det ena var i Burgos, i Camon det andra; 



„Det tredje är jag kommen att hålla i Toledo denna dag, 



„Af kärlek till min Cid, den uti lycklig timme borne, 



„Att rätt må göras honom at Carrions infanter; 

 3145. „Stor orätt har han lidit, vi alle vete det. 



„Alcalder vare härvid gref don Anrrich jemte grefve don Raimund, 



„Med desse andre grefvar, som ej till bandet hören. 



v. 3123. JVos' qviso levanlar el Crespo de Gran on. 



Detta spenamn, Krusliufvudet bars enl. 1). H. af grefve. Garcia Ordoifez, hvilken synes 

 hafva varit mycket utsatt för sådana. Hos araberne, såsom ibn-Bassàm (Dozy, Recherches 

 t. II pag. 24), heter han Snedmunt. Enligt krönikorna stod han i närmaste slägtskap 

 med konungen, som gifvit honom sin systor Elvira till äkta: han skall ock varit uppfostrare 

 för Sancho, konungens ende son, samt ännu 1108 deltagit i striden vid Ucléa. 



