Poema del Cid. lîSl 



Min Cid Ruy Diaz såg på Pero Bermuez: 

 „Tala, Pero Mudo, du man, som länge tiger! 

 3315. „Jag döttrar ser i dem, du köttsUga kusiner. 



„Mot mig sitt tal man ställer, dig drabbar det som slag på örat; 



„Om jag dem svarar nu, du får ej vapnen sköta." 

 Pero Bermuez började att tala; 



Hans tunga häftar fast, han kan ej hålla tal; 

 3320. Men när han börjar, veten, den får ej någon rast: 



„Jag säger eder, Cid, j hafven märkeliga seder. 



„Vid tingen j mig städse Pero Mudo nämnden; 



„J veten alltförväl, att jag ej mer förmår. 



„Så vidt det gäller handla, man skall ej sakna mig. 

 3325. „Du talar lögn, Fernando, i allt det du har sagt. 



„För Carapeadorens skuld j gäliden ock för något. 



„Jag kunde dina vägar väl föitälja dig: 



„Mins du den stund vi stridde vid Valencia, det stora? 



„Om första huggen bad du hos trofaste Campeadoren; 

 3330. 1 „Du såg en mor och gaf dig att försöka på, 



(„Men flydde, innan du till honom hann. 



„Om jag ej stått dig bi, nog nioren illa lekt med dig. 



„Förbi dig dragande, jag tog i hop med moren, 



„Och fick med första huggen tiU marken honom fälld, 



„Gaf hästen dig och höU den saken hemligt. 

 3335. „Jag intill denna dag åt ingen det förtäljt; 



„Inför mm Cid och inför alle fick du fritt dig rosa, 



„Hursom du moren drap och gjorde en idrott. 



„Man trodde allmänt dig, men kände icke saken. 



„Du fager är, men dålig krigare. 

 3340. „Du tunga utan hand, hur djerfves du att orda? 



„Säg, Fernando, om du käns vid denna sägen: 



„Mån du erinrar dig det der om lejonet uti Valencia, 



„När Campeadoren slumrat och lejonet bröt lös? 



„Hvad gjorde du. Fernando, i din förskräckelse? 

 3345. „Du lade dig bakom min Cid campeadorens bänk. 



„Du lade dig, Fernando; — dess miadre är du värd i dag-. 



„Vi slöto krets kring bänken, att så vår herre skydda, 



„Intills han vaknade, min Cid, Valencias betvingare. 



„Han reste sig från bänken och gick mot lejonet; 



