Poema del Cid. 187 



3520. Kung-en höjde handen och signade sitt anlet: 



-Jag svär det vid Sanct Isidor, han ifrån Leon, 



„Att i vårt hela land ej fins så dråplig man." 

 Min Cid red framåt på sin häst; 



Han drog att kyssa handen på sin herre Alfons: 

 3525. „J baden mig att låta Babiec;i , den springaren, röra sig; 



„Bland morer eller kristne ej ges i dag dess like. 



„Här ger jag den åt er som skänk; bjud att man tar den, hen-e". 

 Genmälte kungen då: ,.Jag gillar icke det. 



„Om jag af er den tog, fick hästen sämre herre. 

 3530. „Men just en häst, som den, är för en man, som j, 



„Till att på fältet skingra och jaga nioreme. 



„Ej Skaparen den skydde, som vill er den beröfva! 



„Ty genom er och denna häst vi äre ärade." 



Här tog den ene afsked af den andre, och strast bröt tinget upp. 

 3535. Med omsorg underviste Campeadoren dem, som strida skulle. 



„Nu Martin Antolinez och j, Pero Bermuez, 



„Och Mun^o Gustioz varcn på fältet faste, såsom mäuner höfs. 



„Må goda budskap hinna mig om eder, i Valencia! 



Genmälte Martin Antolinez: „Hvi sägen j oss detta, herre? 

 3540. ..På oss vi pligten togo, af oss den fyllas skall; 



„Man kan kanske förtälja er om döde, aldrig om besegi-ade." 



Han gladde sig åt detta, den i lycklig timme borne. 



Han afsked tog af alla dem, som äro bland hans vänner. 



Min Cid drog till Valencia och konmigen till Carrion. 

 3515. Men fristens trenne veckor nu äro alla ute. 



Se Campeadorens män len äro inom skranket, 



Begärlige att föra ut det värf, han gaf dem, deras herre. 



Konungen don Alfons, han utaf Leon, dem har uti sitt våld. 



De bidde tvenne dag-ar på Carrions infanter, 

 .■Î550. Som kommo välförsedde med hästar och mundering; 



Och alle deras fränder jemte dem. 



Om Campeadorens män de kunde få åt sidan, 



De viUe dem på fältet dräpa till en skymf åt deras herre. 



Stygg var den plan; föröfrigt den bief dock oförsökt, 

 3555. Ty mycken fruktan hyste man för Alfons, han ifrån Leon. 

 Om natten höll man vapen^^akt och bad till Skaparen. 



Tilländabragt är natten, ren morgonljuset bryter fram. 



