2G0 Fredr. Wilh. Pippixg, 



Österberg sin iiineliafde syssla sig afsade; varandes likväl sökanden imel- 

 lertid obetaget att med sin konst betjena dem. som honom derom anlitade. 



Om en s.idan afsägelse sedermem någonsin ingått, tviflar jag; men den 

 2f) Xov. 1779 föredrogs en af samme Johan Säfström*), hvilken nu i Pro- 

 tokollet kallas Artist i Gravuren, ingifven skrift, hvari han anhöll att i af- 

 lidne Graveuren Österbergs ställe varda antagen till Graveur vid Kongl. 

 Akademien, och derjemte gaf tillkänna, att i fall denna hans begäran villfo- 

 res, han icke någonsin ville falla Consistorium Academicum med ansökning 

 om lön besvärlig. Härtill fann Consistorium godt att bifalla, men som Bi- 

 skopen och Procancelleren Doctor Haaitman nu icke var närvarande, skulle 

 ansökningen med honom communiceras , och när detta d. 3 Dec. af Secrete- 

 raren anmäldes vara gjordt samt att Biskopen dervid icke haft något att på- 

 minna, beslöts att ett så lydande Bevis öfver bemälde bifall skulle genom 

 utdrag ur förenämnde dags Protokoll sökanden meddelas: 



„Som Konsistorium Academicum funnit för godt att till Graveur här vid 

 Kongl. Academien antaga Graveur Lärlingen Johan Säfström, hvar\id han, 

 emot åtnjutande af det hägn och försvar, som Privilegienie tillägga dem, 

 hvilka under Kongl. Academien lyda, äger att med dess arbete vid påfor- 

 dran och fr>v särskildt betalning gå Kongl. Academien och den här Stude- 

 rande inigdomen tilllianda; altså varder honom Johan Säfström sådant till 

 Bevis deröfvei- härigenom meddelt". Och skulle bref med berättelse härom 

 till Hans Excellence Akademiens Canceller, Rilcsrådet Grefve Scheffer afgå. 



Mycket kort tid tvckes likväl Universitetet hafva haft någon nytta af 

 den då antagne Graveuren; ty under Plancheme, som höra till två under 

 Professor Lindqvists PréPsidium försvarade Disputationer, den ena 1781 

 De mrcmemhi Elevatione Poli ope filorum vertkalium, den andra 1782 Spe- 

 cimina ipuedcon Mcthodi Tangentium inversée sistens , utom hvilka inga andra 

 dessa år utkonnia akademiska kunskapsprof äro med Plancher försedde, fin- 

 nes ingen Graveurs namn utsatt, och d. 23 Jan. 1784 föredrogs för Consi- 

 storium Academicum en af Volontairen vid Foi-tification Carl Ludvig Schultz 

 ingifven skrift, den han anhöll att varda antagen till Ritmästare och Gra- 

 veur \'id Akademien; till hvilken anhållan Consistorium äfven biföll på den 

 grund, att „någon sådan konstnär därstädes nu icke vore och Schultz var 

 känd fijr beskedlighet". För honom komme altså bevis häröfver att iitfärdas 



'O' 



*) Så är namnet här skrifvct , men på det förra sättet under de tvenne af honom gra- 

 verade Plancher, som jag sett, nämligen vid Professor Lindqvists 1777 utgifna Disputa- 

 tion: ÛC inflexionibus laminarton elasücarum P. I. och en annan under inseende af Professor 

 Plaummi 1778: De fiyura Telluris, Pendalomm ope deftnimda P. I. 



