804 Pbedb. Wilh. Pipping, 



ver blifvit dömdt, uti en till Canceller ingifven skrift bevekligen andragît 

 här ofvan anförda ursäkter, och likväl nu sedan saken blifvit lagligen beif- 

 rad och åtalad hellre än atf underkasta sig en äfventyrlig rättegång, ville 

 till Akademien betala i ersättning en summa af 200 Riksd. specie, dock 

 med rättighet att få fullända och fritt försälja hvad redan af upplagan blif- 

 vit påbegynt, med mera, som hans ingifne och i afskrift bifogade förlik- 

 ningsskrift utvisade, lemnar Hans Excellence åt Consistorium att välja, an- 

 tingen det, med antagande af den erbjudna ersättningen ville låta all vidare 

 talan i denna sak emot Carlbohm falla, eller åstundade att sin rätt emot 

 honom fullfölja, varandes imellertid uppskof i målet vid domstolen gjordt 

 till dess Consistorii svar och yttrande hunne ankomma. I samma bref sa- 

 ges vidare „I den händelse Consistorium Acaderaicum antager Carlbohms 

 anbud, och hvartill jag finner så mycket mer anledning, som utom andre 

 skäl, Tiyckeriet i Åbo ej förmått förse landets Invånare med Psalmböcker 

 och Catecheser, utan att klag^ öfver brist dera verkligen försports, så vill 

 jag likväl längre fram hos Kongl, Mâj:t söka Nådig stadfästelse uppå 1765 

 års Privilegium, med underdånig hemställan om något visst vite för den el- 

 ler de, som deremot bryta, så att Academien för en framtid må vara säker, 

 att ej för slike intrång, som nu skett, blifva utsatt". Sluteligen förekom- 

 mer här ett med Baron Sparres egen hand tillagdtP. S. hvilket ännu mera 

 än allt det föregående bevisar huru väl det lyckats Carlbohm att ingifva 

 Canceller förtroende tül hans anförda ursäkter och deremot på Consistorium 

 hvälfva skulden för allt hvad han gjort. Orden deruti lyda nämligen: „Vid 

 detta för mig hittills okända ämnets handterande har gifvits tillfälle till flere 

 reflectioner, såsom att Carlbohm snart 10 à 11 år opåtalt tryckt och försåldt 

 Finska Psalmböcker och Catecheser. Att Kongl. Academien icke uti Publi- 

 que papper låtit påminna om dess Boktryckeries ägande exclusive Privile- 

 gium för samma böckers tryckande. Att en ny Boktryckare Comissarien 

 Brodin trycker och säljer äfvenledes slika böcker, utan uppmärksamhet. Att 

 Carlbohm gittat uppvisa alltför många Attester om brist på desse Finska 

 Psalmböcker etc." utom annat. 



Den förundi'an, som dessa den genom sin lika upplysta som verksamma 

 vård om vårt universitet utmärkte Styresmannens ord redan vid första på- 

 seendet väcka, försvagas icke heller, utan snarare tUltager, då man läser 

 Consistorii d. 5 Jan. 1786 afgifna utlåtande i frågan. Här anmärkes först 

 i allmänhet att alla de skäl, uppå hvilka Carlbohm sökt att väcka för sig 

 Hans Excellences medlidande, voro i högsta måtto ograndade och vederläg- 

 ges sedan hvart och ett af dem serskildt på följande sätt: „Emot all rimlig- 



