334 Fbedk. Wilh. Pipping 



den 18, 20 och 21 Martii 1789. Åbo, efter anmodan Tryckt i Frenckell- 

 ska Boktryckeriet 1789". „Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, Till Allmo- 

 gen i Åbo och Björneborgs-, Nylands och Tavastehus- samt Kymmenegårds 

 Län, Angående Ytterligare så kalladt Handräcknings-Manskap i Städer och 

 Fästningar uti Finland. Gifven Borgå den 10 Junii 1789". Tr. samma år. 

 „Protocoller, Hållne uti Kongl. General Krigs-Rätten I Armeen, Rörande 

 Herr General Majoren och Commeudeuren Högvälbome Friherre Lars Fre- 

 diic Kaulbars Retraitte från Mäkikauvala och Wärelä nnder 1789 års Fält- 

 tåg, hvarföre han varit under tilltal stäld" Tr. 1790, samt „Kongl. Gene- 

 ral Krigs-Rättens I Armeen Dom, Angående Herr General Majoren och Com- 

 meudeuren af Kongl. Svärds Orden, Högvälborne Baron Lars Fredric Kaul- 

 bars, hvilken för åtskillige uti tjensten begangne förseelser, blifvit anklagad. 

 Afkunnat i Lägret vid Värelä den Î7 Sept. 1789". Tr. 1790. 



Troligen erhöll Magister Feenc eell betalning för tryckningen af alla 

 här i sednaste stycke uppgifna arbeten, och raöjeHgen var det honom förbe- 

 hållna öfvertrycks exemplar af en del ibland dem, som i Abo Nya Tidnin- 

 gar för år 1789 kungjordes till salu på Boktryckeriet; men betydlig vinst 

 kunde säkert icke i något fall häraf dragas , och måste det fördenskull väcka 

 förundran, huini en man, som med 1372 Riksdaler 10 Skill. 8 rundst. Spe- 

 cie tillöst sig och innom sex år betalt Hofrättsrådet Hisingers andel i Tryc- 

 keriet och dess lager af papper m. m. samt dessutom 600 Riksd. samma 

 mynt, för att bUägga den förut omtalade, i Kongl. Justitiae Revisionen an- 

 hängiga tvisten, detta oaktadt förmått, till en del innom ännu kortare tid, 

 iståndsätta det förfallna verket. Sant är väl, att Frenckell emottog och 

 di-ef detsamma i bolag med sin stjufmoder, utan att „vilja göra någon boslit- 

 ning eller söndring" af sin salige faders qvarlemnade egendom, såsom en på 

 hennes testamente af d. 27 Maji 1779 samma dag af honom tecknad förbin- 

 delse utvisar; men om han härigenom vann något rörelsekapital, är så myc- 

 ket mera osäkert, som det efterlemnade boets tillstånd är alldeles okändt. 

 Huruvida den enkan i arf efter hennes aflidne moder tillfallne hälft af Kol- 

 kis Rusthåll i Pöytis socken, om hvilken då „som büst tvist och rättegång" 

 fördes, sedermera blifvit vunnen, i hvilken händelse hon tillerkände densamma 

 „eller besittnings rättighets värdet deraf" bemälde sin stjufson alldeles på 

 samma sätt och i den ordning hon om sin öfriga egendom ofvanför i samma 

 testamenterîiga författning disponerat, vet jag icke. Om Magister Frenckell 

 redan 1786, då han gifte sig, fått lyfta något arf efter sin svärfar, Färga- 

 ren och Fabrikören Henrik Bjönnan, en sannolikt ganska förmögen man, 

 som afled d. 19 Dec. 1783, känner jag väl icke heller, men håller af flere 



