10 



mindre än 12,000 R:l Ass. — för ätt företaga en utrikes resa „till utvid 

 gande af sina kunskaper i Bergshandteringen samt Manufaktur- och Fabriks- 

 rörelsen" med uttiycklig tillsägelse att „jemväl till England öfverresa". Re- 

 san anträddes i början af Juni månad år 1819. Vistelsen i Stockholm va- 

 rade till September månad det påföljande året. Det var under denna tid 

 Nordenskiöld för andra gången arbetade på Berzelii laboratorium, der un- 

 dersökte det rika material han under sina exkursioner sammanbragt och knöt 

 vänskapsförbindelser med särskilda unge forskare, som utbildade sina kun- 

 skaper i samma riktning som han. De uppgifter, som då förtiden på ett 

 kemiskt laboratorium förelågo vetenskapens unge adepter, voro bet}'dligt 

 skilda från de arbeten, som i våra dagar i allmänhet der förekomma. Om 

 man numera företrädesvis undersöker sådana ämnen, som leda sitt ursprung 

 från den lefvande naturen, så var det för några årtionden tillbaka den oor- 

 ganiska naturen — mineralriket — som nästan uteslutande afgaf materialet 

 till de kemiska forskningarna och den rent mineralogiska delen intog bland 

 dessa en mycket framstående plats. Uti Berzelii laboratorium, som då var 

 den mest besökta plantskola för högre kemiska studier, var det företrädesvis 

 mineralanalyser, som utfördes af de unge kemister, som från Sverige, Fin- 

 land, Tyskland o. a. orter der sammanträifade och bland hvilka särskildt må 

 nämnas Gmelin, Hisinger, Trolle- Wachtmeister, Sefström, Palmstedt, brödeme 

 Rose, Arvidson, v. Bonsdorff, Mitscherlich, Nordenskiöld och något senare, utom 

 svenskar, Wöhler och Hess samt sednast Greneral Sobrero från Sardinien och 

 Plantamour från Genève. — Det var utredningen af några vigtiga teoretiska 

 frågor, hvilka då fastade sig vid en välgjord mineralanalys, som gaf dessa 

 undersökningar en högTC betydelse. Lagen för de bestämda kemiska pro- 

 portionerna, ett litet fragment af den stora lag, att allt i naturen är ska- 

 padt efter mått, tal och vigt, hade genom talrika analyser af konstgjorda 

 föreningar erhållit en så vidsträckt bekräftelse, att om lagens allmänna gil- 

 tighet icke något tvifvel. mera kunde uppstå. Men den vid analyserna 

 funna sammansättningen af en mängd mineralier, de af naturen sjeK danade 

 kemiska föreningarna, ordnade sig endast motsträfvigt under denna lag. Hvad 

 var orsaken härtill? Endast fortsatta forskningar och spekulationer kunde 

 lemna svar härpå. Härtill kom att den mineralogiska vetenskapens högsta 

 koryfé då förtiden, den vidtfrejdade Abbe Hauy såsom ofelbar proklamerat 

 en ny naturlag, den, att ämnen, h vilkas krystaller låta hänföra sig under 

 samma grundform, äfven äro lika sammansatta. Ledd af denna grundsats 

 hade han ofta riktigt sammanställt, hvad kemisterne åtskilt, särskilt hvad 

 de förenat och vid fleie tillfällen på grund af ett minerals krj'stallfonn för- 



