tagen den 14 Juni 1870. Den tyckes sålunda icke utgöra 

 endast en tillfällig aberration, utan hellre väva en lokalform 

 med temmeligen vidsträckt utbredning inom de nordligare 

 gränsorterna på ryska sidan. 



5074- Cidaria frigidaria Gn. 



På högsta toppen af det höga och evig snö bärande 

 Hiipinä-fjellet i ryska Lappmarken lyckades doc. Sahlberg 

 den 13 Juli 1870 fånga 3 exemplar, som spjernande mot, 

 den starka blåsten sökte fäste på tufvor af Saxifraga oppo- 

 sitifolia och Silene acaulis i stenhölstren mellan de vidsträckta 

 snödrifvorna. 



518. Cidaria sociata var. cingvlata, abdomine fusco 

 cingulis tenuissimis albis. 



En Q tagen af apoth. Giinther vid Petrosawodsk 1870 

 skiljer sig endast genom den svarta, fint hvitringlade bak- 

 kroppen från den vanliga formen, som har hvitaktig bak- 

 kropp, ofvan med en dubbel rad svarta fläckar. Prof. Zeller, 

 som sett detta ex., har återsändt det med anmärkningen : 

 ^Cid. sociata, ganz mit der Hinterleibsfärbung der tristata 

 vera Nolck. 15 



545^ . Eupithecia Pim pin el la t a Hiibn. var. cine- 

 rascens. 



Af apothekar Giinther har jag från hans sommarskörd 

 förlidet år i ryska Karelen erhållit till bestämning en Q, 

 som skiljer sig från nord-tyska exemplar (från Danzig gen. 

 Grentzenberg) i min samling genom en mycket ljus, askgrå 

 grundfärg, nästan utan all inblandning af rostfärg, hvaraf 

 endast en svag antydning synes å brämfältet inom den 

 vattrade linien. Möjligtvis är Guenées form: altaicata iden- 

 tisk med denna. 



547. Eupithecia satyrata var. Callunaria Dbl. 



Under detta namn upptager jag enligt prof. Zellers 

 bestämning en mera enfärgadt askgrå form, som icke säll- 

 synt förekommer i ryska Karelen och Lappmarken. Några 

 säkra kännetecken, hvarigenom den skulle skilja sig från 

 den så betydligt varierande Eup. satyrata, kan jag emeller- 

 tid icke ano-ifva. 



