11 



Kirschbaums G. sula 'fröns (Rhynch. Wiesb. p. 183, 56 a), 

 hvilket, synes det oss, framgår redan af Kirschbaums be- 

 stämning: "die Schienendornen schwarz aus feinen schu-arzen 

 Punkten entspringend n , då deremot Thomsons art karakteri- 

 seras: "tibiis /«(/fo-punctatis, pallido-spinosis' 1 '* och Douglas 

 och Scotts (= contaminatus'): n tibiae slightly bent a little 

 below the base, and with small black spöts and brownish- 

 yellow spinose hairs. , ' ) 



14. LygllS llicoruill Mey., Fieb. 

 Cap8U8 lucorum Mey. Verzeiehn. Schweitz. Rhynch. p. 4I>. 3, 



Tab. 6, tig. 2 (1843). 

 ('apans pabulinus F. Sahlb. Mon. Geoc. p. 101, 21 (1849) 



sec. spec. typ. 

 Capsus contaminatus Kirschb. Rhynch. Wiesb. p. 65, 66 et 



184, 66 (1854). Flor. Rhynch. Livl. II, p. 612, 330 



(1861). Thoms. Opusc. entom. IV, p. 425, 27 (1871 ). 

 'Lyyus lucorum Fieb. Eur. Hem. p. 215, 9 (1861). 

 Nec Capsus lucorum Boh., nec Thoms. 



Obs. Denna art, som skiljer sig från L. contaminatus 

 Fall. genom kortare första antennled, robustare kropp och 

 icke svartpunkterade, men svart-taggiga tibier, lefver på 

 Sjnraea ulmaria, Artemisia. och andra örter, aldrig, såsom 

 L. contaminatus^ på träd (björk och al ; "in Alnetis r) Fall.). 

 C»on birches'" Dougl. et Scott). — I Fallens samling stod 

 visserligen äfven denna art under namn af Ph. contamina- 

 tus *), men beskrifning och öfriga uppgifter i Hem. Svec. 

 tillhöra afgjordt n:o 11. — I F. Sahlbergs samling åter står 

 Lyyus lucorum Mey. jämte två exx. af den rätta L. pabu- 

 linus L., Auct. uppställd under detta senare namn, men 

 diagnosen hänför sig helt och hållet till L. lucorum och be- 

 höfva vi till bevis endast citera följande: "membrana sordide 

 albida, nervis pallidis, late fusco-cireumdatis, tibiis niyro- 

 spinulosis'", hvilka karakterer alldeles icke tillhöra den verk- 

 liga L. pabulinns L., Auct. — Den art, som Boheman be- 



*) Troligen har detta gifvit anledning till Thomsons oriktiga upp- 

 fattning af arten. 



