8 



pellucida, obsolete punctulata, cuneo latitudine basali fere 

 duplo longiore. Membrana magna, breviter pilosa, bi-areolata, 

 areola majore lata, vena rotundata, areola minore angusta. 

 Tarsi postici articulis primo et. ultimo longitudine aeqvalibus, 

 secundo minuto. — Gen. JJeraeocori Kirschb., Stål inter 

 nostrates proximum. 



T. pilosilS Boh., Reut. 



Phytocoris pilosus Boh. Nya Svenska Hem. p. 68, 23 (1852 



d. 14 April) sec. spec. typic. 

 Capsns Fairmairei Sign. Ann. Soc. Ent. de Fr. Sér. 2, X, 



p. 542, pl. 16, fig. 4 (1852 d. 8 Sept,). 

 Capsus pilosus Kirschb. Rlrynch. Wiesb. p. 53, 45 (1855). 



Thoms. Opusc. entom. IV, p. 429, 42 (1872). 

 Anm. Signorets figur visar en en-cellulig membran; 

 tvifvelsutan hör hans art likväl till ofvanstående. 



10. Lygus pratensis l., Fieb. 



Phytocoris punctatä Zett. Ins. Lapp. p. 273, 14 (1840) sec. 



spec. typ. 

 Cajmis punctatus F. Sahlb. Mon. Geoc. p. 110, 42 (1840). 



Thoms. Opusc. entom. IV, p. 423, 20 (1871). 

 Lygus pratensis Fieb. Eur. Hem. p. 273, 1 (1861). 



Ob's. Utan tvifvel är Phyt. punctatä Zett. endast en 

 local-form af L. pratensis, hvilken förekommer ej sällsynt 

 på ljung i våra barrskogar. Också torde L. campestris L. 

 utgöra endast en form af samma L. pratensis. (Se Flor. 

 Rhynch. Livl. I, p. 520 Not.). Larverna till alla dessa arter 

 visa äfven en särdeles öfverensstämmande teckning och ut- 

 märka sig alla genom de sex markerade svarta punkterna 

 på öfre sidan af thorax. 



11. Lygus rubricatus Fall., Fieb. 



Phytocoris rubricatus Fall. Hem. Svec. p. 100, 45 (1829) 



partim sec. spec. typ. 

 Lygus rubricatus Fieb. Eur. Hem. p. 274, 3 (1861). 

 Haud: Lygus rufescens Hahn Wanz. Ins. fig. 18 (1831), ut 



Fieber voluit. 



