menkl. d. Rhynch. Livl. p. o). Anmärkningsvärdt är att 

 Fieber, som dock under sin C. Falléni citerar Phyt. punctu- 

 latus Fall., det oaktadt ej gifvit detta senare namn priori- 

 tätsrätt, utan dermed betecknat den af Meyer och Kirschbaum 

 såsom C. punötulatu8 orätt beskrifna arten. Troligtvis af 

 förbiseende har derjemte Fallen blifvit vid denna art utsatt 

 såsom namngifvare, ehuru citerad redan vid föregående art. 

 Sistnämnde Meyerska C. punctulatus bör egenteligen heta: 



4. Caniptobrochis lutescens Schill., Reut. 



Phytocoris lutcsccnsSofoiW. Verhandl.derSchles.Gesellsch. 1836. 

 (.'aptits punctulatus Mey. Verzeichn. Schweitz. Rhynch. p. 103, 



92, Taf. 4, fig. 2 (1843). Kirschb. Rhynch, Wiesb. 



p. 67, 70 (1854). 

 Camptobrochis punctulatus Fieb. Eur. Hem. p. 249,2(1861). 



5. Phytocoris crassipes Flor. 



Phytocoris postat Zett. Ins. Lapp. p. 273, 9 excl. synon. 



(1840) sec. spec. typ. 

 Phytocoris crassipes Flor. Rhynch. Livl. II, p. 606, 8 (1861). 

 (lapsus minor Thoms. Opusc. entom. IV, p. 418, 3 (1871) forte? 



6. Phytocoris intricatus Flor. 



Phytocoris populi F. Sahlb. Mon. Geoc. p. 90, 1 (1849) par- 



tim sec. spec. typ. 

 Phytocoris intricatus Flor. Rhynch. Livl. I, p. 603, 7 (1861). 



7. Closterotomus variegatus Costa, Reut. 



Phytocoris bifasciatus Hahn. Wanz. Ins. III, p. 48, 265, fig. 



132 [excl. synon.]. 

 Globicejjs variegatns Costa. Cimic. Reg. Neapolit. Cent. 

 Capsus bifasciatus F. Sahlb. Mon. Geoc. p. 121, 68 (1849). 



Kirschb. Rhynch. Wiesb. p. 48, 35 (1855). Flor. 



Rhynch. Livl. I, p. 488, 11 (1861). 

 Closterotomus bifasciatus Fieb. Eur. Hem. p. 261, 1 (1860). 

 Nec: Capsus bifasciatus F., Zett. (Vide N:o 43, Pilophonis 



bifasciatus F., Reut.!), ut Hahn putavit. 



