156 



Var. c (rufino): elytris piceis, basi lateribusqve late 

 ferrugineis. — An i/, opacus Whke Berl. Ent. 1871, 163? 



Temligen sällsynt i stillastående vatten i nordligare delar 

 af området äfven uppe på fjällens toppar ända vid Muonioniska 

 (68°), Imandra och Ponoj. Varieteterna har jag funnit i ryska 

 Lappmarken inom fjällregionen. — Troligen utbredd öfver större 

 delen af n. Eur. och As. samt äfven funnen i de fordna ryska 

 besigtningarna i Amerika. — U. F. M. 



285. H. atriceps Crotch. — Harold. Col. Haft XVI, 

 96. — H. melanocephalus G-yll. — Thoms. Sk. C. II, 28, 

 31. — Schaum /. D. II, 67, not. — Seidl. F. B. 53. — 

 Hyphydrus Sa b Ib. /. F. 179, 26. 



Var. b: prothorace disco remote punctulato. 



Var. c Q (opacino): ut var. b, sed corpore supra opaco, 

 elytris subtilius punctatis. 



Var. d (ruf.no): ut var. c, sed antennis, pedibus ely- 

 trisqve lateribus late ferrugineis. 



Allmän i stillastående vatten i bergstrakter öfver hela Fin- 

 land ända upp till Kilpisjärvi (69°) och Ponoj isynnerhet talrik 

 i fjällvatten. Varieteterna b och d äro sällsynta; var. c och d 

 tyckas uteslutande tillhöra fjällregionen, ä (rufino) har jag fun- 

 nit endast på högsta fjälltoppen på Ekostron" holme i Imandra. 



— Utbredd i n. Eur., äfven funnen på högre fjäll i m. och s. 

 Eur. - U.F.M. 



Anm. Då man på senare tider funnit, att Marshams D. melanoce- 

 phalus är en annan art, har man för denna föreslagit nytt namn, ehuru 

 arten redan är allmänt känd under namn af 77. melanocephalus. Sharp 

 har benämnt den H. scaphiformis och Dejean H. morio, hvilket namn 

 bör utbytas för att undvika förvcxling med II. morio Heer. =■ nivalis Heer. 



286. H. glabriusculus (Sahlb.) Aubé. Elongato-ovalis, 

 depressiusculus, punctulatus, nitidulus, niger, capite piceo; 

 antennis basi pedibusqve ferrugineis, tarsis infuscatis; pro- 

 thorace lateribus leviter rotundatis, angulis posticis rectis, 

 disco subtilius qvam limbo punctato; elytris prothorace paullo 

 latioribus, humeris subprominulis, supra minus tenuiter pu- 

 bescentibus, densius punctulatis. Long. l x / 3 lin. 



Aubé Icon. et Ilist. nat. Col. Eur. V, 312, pl. 36, f. 4. 



— Spec. gen. Col. llydroc. 614, 100. 



