165 



— Seidl. F. B. 55. — Dyticus agilis Payk., Sahlb. /. F. 

 160, 16. 



Allmän i stillastående vatten öfver hela området åtminstone 

 ända till Hetta (68° 30') och Imandra. — Utbredd öfver n. Eur. 



— U.F.M. 



Var. b: elytris obscurioribus, vix flavo-irroratis. — 

 Dytiscus agilis, var. b, Gyll. Ins. Sv. IV, 378, 18. 



Sällsynt; funnen i Lappmarkerna och i Kuusamo. — U. F. M. 



323. R. exoletus Forstr. — R. collaris Thoms. Sk. 

 C. II, 52, 3. — Colymbetes Schaum et v. Kies. /. D. II, 

 87, 9. — Seidl. F. B. 55. — Dyticus Sahlb. I.F. 161,17. 



Något sällsyntare än föregående; nordligast har jag funnit 

 den vid Soukelo i ryska Lappmarken (66° 20'). — Utbredd öfver 

 n. och m. Eur. och angränsande delar af Sib. — U. F. M. 



Var. b: elytris lateribus tantum flavo-irroratis, disco 

 unicoloribus. 



Sällsynt; jag har funnit några exemplar nedanför Juvan- 

 koski i Parikkala d. 9 och 10 Aug. 1872. — U.F.M. 



Var. c: prothoracis fascia angusta basali elytrisqve 

 nigris, his limbo solo pallide testaceo. — Dytiscus melanopte- 

 rus Zett. Faun. Ins. Lapp. 211, 12. — Ins. Lapp. 129, 15. 



— Rantus Thoms. Sk. C IX, 52, 4. 



Sällsynt; tagen i Lappland af F. Sahlb er g och vid Pöl- 

 läkkä nära Kuopio d. 31 Juli 1868 af A. Malmberg. Jag har 

 funnit den nedanför Juvankoski fors i Parikkala d. 8 och 9 och 

 nära Surumäki i samma socken den 19 Augusti, vid Vill- 

 manstrand d. 27 Aug. och i Kymmene elf d. 30 Aug. 1872, 

 samt i Kuusamo, Kiiminge och Kuortane i Juni — Aug. 1873. 



— Veterligen förut funnen endast i svenska Lappmarken. — 

 U. F. AI. 



Anm. Denna lika utmärkta som sällsynta form har förut af ento- 

 mologerna allmänt blifvit ansedd för en särskild art, och äfven jag var, då 

 jag först fann den, af samma åsigt, men sedan jag efter ifrigt sökande lyc- 

 kats insamla flera exemplar på samma ställe och deribland förefunnos 

 några, som bilda tydlig öfvergång till den rätta R. collaris, h vilken här 

 äfven förekom ganska allmänt tillsammans med ifrågavarande form, och då 

 jag ej kunnat upptäcka någon konstant skiljaktighet i formen, samt bygg- 

 naden af hanens klor är fullkomligt lika, har hos mig stadgats den öfver- 

 tygelse, att denna form måste betraktas såsom en varietet till R. collaris 

 Payk., så mycket mer, som äfven den närstående R. bislriatus Bcrgstr. 

 nordliga trakter varierar i anseende till elytras färg. 



