232 



och ställer dem i 4 eller 5 lodräta rader. Larven uppstiger om 

 hösten från vattnet och spinner in sig i en oval kokong af 

 ett ämne som liknar grått papper och fäster denna vid vat- 

 tenväxter. 



Af de öfriga familjerna lefva de flesta i vatten, utan 

 att dock ega förmåga att simma, och krypa mest på vat- 

 tenväxter, stenar, trädstycken o. d., dervid fasthakande sig 

 med sina hvassa och starka klor, så att ej ens vattnets star- 

 kaste strömning förmår hortrycka de arter, hvilka till sin vi- 

 stelseort äro anvisade till forsande floder och bäckar. Deras 

 rörelser äro i allmänhet långsamma och försigtiga. De inne- 

 slutas vanligen, då de dyka, af en luftblåsa, ur hvilken de 

 andas och hvilken antingen omgifver hela kroppen (Parni- 

 derna) eller endast en del deraf (Elmiderna). Dock krypa 

 de ganska ofta upp på land och kunna lätt fångas medelst 

 håf under lugna och varma dagar ifrån gräset långsmed vat- 

 tenranden. De lifnära sig af upplösta växtdelar. 



Ett helt och hållet, afvikande lefnadssätt föra arterna 

 af slägtet Heterocervs, hvilka uppehålla sig vid de fuktiga 

 stränderna af floder och sjöar, der de med tillhjelp af gräf- 

 fötter gräfva sig gångar i fuktig sand, gyttja eller lera. De 

 äro derför ganska svåra att öfverkomma. Man kan dock 

 lätt af de uppkastade jordpartiklarna upptäcka, livar dessa 

 djur uppehålla sig och genom att nedtrycka eller trampa den 

 lösa jorden, uti hvilken gångarna befinna sig, förmå några 

 exemplar att gräfva sig ut i dagen. Någon lugn och varm 

 sommarafton vid solnedgången kan man äfven stundom se 

 dem i mängd flygande omkring och lätt fånga dem i flygten. 



I C. Sahlbergs Insecta fennica äro endast 11 arter 

 hörande till denna serie upptagna, af dessa bör dock en Gy- 

 rinus dorsalis Gry 11., hvilken endast är en rn/7/to-varietet af 

 G. marinus Fabr., borträknas. Deremot hafva på senare ti- 



