•211 



och flygvingar. Deremot utveckla sig körsorgan era a hasti- 

 gare på dessa lokomotionsverktygs bekostnad, på det insek- 

 ten må hinna sörja för sin arts fortplantning, förr än kölden 

 gör slut på dess korta lif. I andra varmare trakter kunna 

 dessa Hemiptera deremot förekomma regelbundet med full- 

 bildade täck- och flygvingar; äfven, der de i allmänhet äro 

 vinglösa eller kortvingade, blifva de någongång under sär- 

 skilda gynnande förhållanden långvingade. Inom Åmphibi- 

 corisernas grupp förekommer sålunda den högsta grad af di- 

 mophism och de arter, hvilkas ena imago-form är helt och 

 hållet vinglös, kunde benämnas heldimorpha (species pandi- 

 morphae). Ännu lättare än andra kunna derför dessas ving- 

 lösa former tagas för larver, ehuru deras utvecklade ge- 

 nerationsorganer och fastare kroppshölje alltid skilja dem 

 derifrån. 



Bland Hydrocorisae har utredningen af det artrika släg- 

 tet Corisa till följd af den stora likhet, som råder arterna 

 emellan, länge tagit entomologernes tålamod och skicklighet 

 i anspråk. Dock har F. X. Fieber, hvars arbeten öfver 

 öfriga grupper bland Hemiptera inom vetenskapen haft epok- 

 görande inflytande, äfven bidragit att öfver ifrågavarande 

 insekter sprida fullständigare ljus. I byggnaden af framtar- 

 serna hos hannen upptäckte han nemligen särdeles constanta 

 artkaraktärer, på samma gång han noga fäste afseende vid 

 den äfvenledes föga varierande färgteckningen på prothorax 

 och täckvingar. Icke desto mindre har kännedomen om 

 dessa djur gjort ett ofantligt framsteg genom C G. Thom- 

 sons afhandling öfver de svenska arterna af detta slägte, in- 

 förd i Opuscula entomologica /, i hvilket likasom i alla hans 

 entomologiska arbeten det systematiska snille framlyser, hvil- 

 ket utan tvifvel gör honom till en af nutidens mest framstå- 

 ende entomologer. Douglas och Scott hafva i Ent. Monthl. 



