3 1 5 



vändigt brunt, vindlingarna 11, de öfre konvexa, de nedre 

 lewiligen platta, den sista framtill groft strimmad, mynningen 

 päronformigt oval, munsömmens kanter sammanlöpande, till - 



bakavikna; öfre lamellen medelmåttig, den nedre stor: gom- 

 vecken fi, det förslå parallell med sömmen, de öfriga nedåt 

 mer ellet mindre divergerande, 1 mycket långt, 2 och 5 län- 

 gre än de öfriga. Längd IG, br. 4 mm. 



Af denna varietet har jag tagit ett exemplar i bergs- 

 regionen i R} T ska Karelen. 



4. Pupa edentula Dräp. är ganska allmän på blåbärs- 

 ris och under mossa i mörka granskogar öfver större delen 

 af landet. Den långt utdragna cylindriska formen med 

 uppsvälld sista vindling, som af några författare ansetts 

 vara P. cohimeila Beutz., men rättast torde böra betraktas 

 såsom en luxurierande form till P. edentvla, är ytterst säll- 

 synt. Den kan nemligen ej gerna anses för den egentliga 

 fullvuxna formen, emedan P. edentula eger förmågan att 

 fortplanta sig och således ej kan betraktas såsom unge. 



5. Pupa antivertigo Dräp. har jag funnit ganska all- 

 män i Parikkala socken i Ladoga Karelen på sumpiga stäl- 

 len i Augusti 1872 och Juni 1873. 



6. Pupa substriata Jeffr. funnen under mossa i skog 

 i en bergig trakt vid Lahtis i Hollola i Tavastland i Juni 1872. 



7. Pupa alpestris Ålder, Westerl., Faun, Molin se. 

 ten-, et /luv. 266, 14. — Jag har funnit den i Parikkala i 

 Ladoga Karelen i Augusti 1872. 



Eadem, b, mitts bidentatu West.: "mynningen 2 tau- 

 dad: 1 tand på mynning-väggen och 1 på spindeln"". Jag 

 har funnit ett exemplar vid Kantalahti i Ryska Lappmar- 

 ken 1870. 



Eadem, b mit is unidentata mihi: apertura unidentata, 

 dentibus praeter unicum parietalem nullis, (mynningen för- 

 sedd med en enda tand, hvilken är belägen på mynnings- 

 väggen och ganska starkt utbildad). Denna nya varietet har 

 jag funnit i Ryska Karelen sommaren 1869. 



