■>•>.> 



af Nilsson icke upptagna skiljemärken för sin R. oxyrlii- 

 na. Pannbenen äro nämligen mycket smala och hvälfda, 

 yttersta tan utmärkes af en stor och mycket sammantryckt, 

 broskartad knöl, som utgör hela § af tåns längd. 



Von Siebold, som äfven anställt iakttagelser öfver dessa 

 båda arter, anför ytterligare i Troschels Archiv fur Na- 

 turgeschichte, 18:ter Jahrgang, erstes Band, pp. 15 et IG, att 

 Råna oxy ridna under brunsttiden låter höra ett helt annat 

 läte än R. platyrhina. Han säger nämligen: "Die geilen 

 Männchen von R. platyrhina geben durch sein gleichmässi- 

 ges, langandauerndes und sehr lautes Knurren ihre wohllus- 

 tigen Gefuhle kund, während die Männchen von R. oxyrhi- 

 na ihre Liebesbrunst durch unterbrochen klucksende aber 

 ziemlich laute Töne äussern. Es lassen sich diese Töne mit 

 nichts besserem vergleichen, als mit jenem Geräusche, 

 welches die ans einer leeren zum Fullen unter Wasser ge- 

 haltenen Flasche stossweisse entweichende Luft erzeugt."" 

 Vidare anföres att hanen af R. oxyrldna under ofvannämnda 

 tidsperiod på ryggen är öfverdragen med en blå, stundom 

 ända till himmelsblått öfvergående färg, hvilken dock för- 

 svinner, så snart djuret begifver sig på land. Såsom kändt 

 vistas det nämligen under brunsttiden hufvudsakligen i vatten. 

 Ett dylikt färgspel har v. Siebold aldrig observerat hos R. 

 platyrhina. 



Af allt det ofvananförda framgår att de båda arterna 

 verkeligen äro väl skilda. Hvad nu deras geografiska ut- 

 bredning beträffar, så förekomma de begge i Sverige och 

 Danmark och enligt Steenstrup är än den brednosade, än 

 den smalnosade allmännare, allt efter olika lokaler. Nils- 

 son anför i Sverige Kalmar län och Skåne såsom fyndorter 

 för R. arvalis, hvaremot R. temporäria förekommer ända 

 från Skåne upp till polartrakterna och öfverallt utgör den 

 allmännaste af alla amfibier. I Tyskland, der R. arvalis 

 (oxyrhina) städse är (\en sällsyntare arten (se Siebold I. 

 c. p. 17), är den observerat! vid Stettin och Leipzig (Steen- 

 strup), i Ost- och V esfc- Preussen, i Frankeu samt i Schle- 

 sien (v. Siebold). I Skotland synes enl. Steenstrup en- 



