325 



exx. — De under brunsttiden framträdande karaktererna har 

 jag ej varit i tillfälle att iakttaga. 



Säkrast afgörande äro i alla fall de osteologiska karak- 

 tererna. Då jag vid de upprepade skeletteringar, jag sena- 

 ste sommar företog (30 exx. af R. temporaria, 20 exx. R. 

 arvalis), funnit ytterligare några af Nilsson oberörda skilj- 

 aktigheter, må här en närmare beskrifning öfver dessa med- 

 delas. 



Mellanbalken emellan ögonhålorna (hjessbenen) är på 

 sidorna något afsmalnande emot den trubbvinkliga spetsen. 



Hjessbenen äro vid basen ofvantill temmeligen starkt 

 konvexa, under det de hos R. temporaria äro tydligt kon- 

 kava; deras gemensamma bredd vid basen utgör knappast 

 hälften af hela längden, medan den hos R. temporaria utgör 

 i det närmaste § deraf. 



Främre pannbenen (näsbenen?) äro betydligt smalare 

 än hos R. temporaria och deras frambrädd lätt s-formigt 

 krökt, 



Os spltenoideum basilare är till alla delar mycket 

 smalare än hos R. temporaria och ungefär ifrån främsta tre- 

 djedelen ganska starkt tillspetsadt, under det samma ben hos 

 den andra arten är för det mesta ända till spetsen något 

 så när jämnbredt. Deremot är detta ben hos R. arvalis min- 

 dre tunn t, 



Os coccygis utmärkes genom en vida högre, skarpare 

 och tunnare crista, än hos R. temporaria, och hvilken icke, 

 såsom hos denna art, upphör vid benets sista tredjedel, utan 

 låter följa sig ända till dess sista 7:de eller t. o. m. 8:de-del; 

 men såväl hos R. arvalis, som hos R. temporaria kan man 

 på cristans öfre yta urskilja en fin långsränna, som upphör 

 först vid kammens midt. 



Os ilium är försedt med en mycket tunnare och högre 

 crista, som vid basen är åtminstone \ gång till så hög som 

 corpus, under det denna crista hos R. temporaria vid basen 

 icke är högre än corpus sjelf. Dess öfre brädd är ganska 

 starkt convex. Hos R. temporaria förmärkes dessutom esom- 

 oftast en sänkning af cristan strax t bakom basen. 



