XXXll 



(is? och S, SmilhianaY), hvilka väl uppträda på den skandina- 

 viska halfön, men ännu aldrig blifvit observerade i Lappland. 

 Ojemförligt större är antalet af i Lappmarken förekom- 

 mande växter, som saknas i Samojedernas land. För und- 

 vikande af vidlyftighet vilja vi dock uppräkna endast några 

 af de för den skandinaviska fioran mera karakteristiska ar- 

 terna. Sådana äro t. ex. Lychnis cHoica, Slellaria longifolia, Po- 

 tentilla Tormenlilla, Saxifraga aizoides. Liguslicum scoticum, Gen- 

 tiana aurea, Rhinanthus minor, PeiUcularis palustris, Eriophorum 

 nlpinum, Calamagrostis lapponica, Aira alpina och atropurpnrea 

 samt Nordiis strida. Af Ericacew saknas Phyllodoce taxifolia 

 och Loiseleuria procumbens, båda allmänna i Lappmarken, samt 

 Cassiope hypnoides. Calluna vulgaris förekommer endast på 

 den vestligaste kuststräckan, och äfven der ytterst sparsamt. 

 Likaså Diapensia lapponica och den öfverallt i Skandinavien 

 ytterst allmänna Cornus suecica. Af Borraginaceoi har Samoje- 

 dernas land endast tre, af slägtet Veronica en, V. longifolia, 

 och af det i Lappmarken artrika slägtet Hieracium endast två 

 representanter, H. vulgatwn och ^alpinum. Flere af dessa, li- 

 kasom äfven andra i de vestliga Lappmarkerna allmänna ar- 

 ter, hvilka saknas i Samojedernas land, ss. t. ex. Tlialiclrum 

 alpinum, äro redan i ryska Lappland mera sällsynta. En e- 

 genhet för samojediska fioran är äfven dess jemförelsevis 

 stora brist på Monokotyledona växter och Ormbunkar *). 



*) SciiRENKS förteckning upptager endast Equmtum arvetise och 

 syhaticum, Lycopodium Selago, annotinvni, aljiinum, complanatum Och clavatiim 

 samt Botrtjchiurn rutaceum. Lägga yI härtill Equisehim palustre, Kmosum och 

 scirpoides, Botri/chium lunaria, Laxtrea spinulosa Och Strnthiopteris genaanica , 

 hvilka enligt Lkoebours Fhra Eossica äfven förekomma i Samojedernas 

 land hafva vi uppräknat alla derifrän kända ormbunkar. Angående 

 floran i den på denna sidan om Ural belägna delen af Samojedernas 

 land få vi för öfrigt hänvisa till RupreCiits Flores Samojedorwn cisura- 

 hn$ium, S:t Petersburg 1845, och Sghuenks Reise nach dem Nordosten des 

 ewopäischen Russlands, II, Dorpat 1854, i hvilket arbete ingår en Enume- 

 ratio plantarum per plägas Samojedarum cisuralensium per annum 1S37 ob- 

 serratarum. 



En detaljerad jcmförelse mellan vegetationen i det arktiska Eu- 

 ropas skilda länder hafva vi för afsigt att på annat ställe offentliggöra. 



