XXXV 



Pjalitsa utmärka sig genom en total skoglöshet, erhålla där- 

 igenom redan till sitt yttre en alpin prägel, hvilken af ve- 

 getationens beskaffenhet endast ytterligare bekräftas. De med 

 tall- och granskogar beväxta södra och vestra delarne åter bära 

 en vegetation, på det närmaste öfverensstämmande med den, 

 som är egen för det i de vestliga Lappmarkerna under namn 

 af Skogsregionen kända vegetationsområdet. 



Att hafsstränderna beklädas af en egendomlig växtlig- 

 het, afvikande från de öfriga trakternas, har redan blifvit fram- 

 hållet. Såsom särskildt anmärkningsvärd återstår derföre att 

 omnämna endast den högre fj elivegetationen. 



De växtgeografiska regioner, hvilka enligt vart förme- 

 nande kunna i östra Lappland särskiljas, äro således: 



1. BARRSKOGSREGIONEN. 



( a. ~ NEDRE. 



1. — VESTRA < , 



Ib. — OFRE, 



2. — ÖSTRA. 



11. BJÖRKREGIONEN. 



1. — ÖSTRA. 



2. — VESTRA. 



III. — FJELLREGIONEN. 



IV. HAFSSTRANDSRE6I0NEN. 



1. BARRSKOGSREGIONEN. 



(Regio sylvatica.) 



Denna region omfattar den del af ryska Lappmarken, 

 der skogen företrädesvis utgöres af tall och gran, hvilka träd- 

 slag förläna hela området dess karakteristiska prägel och bil- 

 da så att säga sjelfva grundelementet i dess flora. Grän- 

 sen mot nedre fjellregionen, som i det närmaste samman- 

 faller med oiVannämnde trädslags nordligaste växtställen, 

 sträcker sig från nejden af byn Pjalitsa (66'^ 10' n. br.), i 

 ryska Lapplands sydöstra del, genom okända trakter till Kola 



