XL VI 



stranden är dock tillräcklig att skingra denna villa. Ännu 

 i slutet af Juli se vi der fläckvis betydliga snöqvantiteter, 

 hvilka vissa år lära blifva qvarliggande öfver hela sommaren. 

 Ej underligt således om vegetationen, som ständigt bevatt- 

 nas af det från dessa i jemn smältning stadda snömassor 

 nedrinnande kalla vattnet, hvars afdunstning ytterligare be- 

 tydligt nedsätter de närmaste luftlagrens temperatur, icke al- 

 lenast genom de många här uppträdande alpina formerna, 

 utan äfven till hela sin utvecklinar företer en rent hösnor- 

 disk karakter. Ranimculus hyperboieus och fygmoBus, Viola bi- 

 flora,-. Phyllodoce taxifolia, Saccifraga cernua, rivularis, nivalis 

 och slellaris m. fl. pygmélika fjellväxter hafva här nedslagit 

 sina bopålar. Veratrum krymper ihop, isynnerhet närmast 

 snön till en obetydlig dverg, som ännu ej ens utvecklat 

 knoppar, ehuru den på g3'nnsammare lokaler redan länge va- 

 rit stadd i full blomning. Också fann Baer en betydlig tem- 

 peraturskilnad rådande på hvardera sidan af floden. På den 

 norra visade termometern 17° R. närmast jordytan, hvars 

 öfversta lager befanns vara uppvärmdt utöfver 10° K.., då 

 deremot observationerna på den södra sidan såsom resultat 

 lemnade endast 5°, och detta oaktadt ett endast några tim- 

 mar tidigare fallet varmt regn för tillfället måste anses hafva 

 förhöjt dess temperatur *). Der floden ett sycke ofvanom 

 byn ändrar riktning försvinner denna olikhet. 



Hvad beträffar ryska Lapplands norra och östra kust- 

 sträcka, är den liksom Finnmarkens af en subalpin ka- 

 rakter. Men då den i sistnämnde landskap snart öfvergår 

 antingen i skogs- eller fjellregionen, bibehåller den här, som 

 det tyckes, samma natur långt inåt landet och förlorar sig 

 slutligen i skogsregionen, utan att någorstädes sammanflyta 

 med den högre fjellregionen. I det inre af ryska Lapp- 

 land torde nemligen öster om Chibinä knappast förekomma 

 några fjell, utan utgöres hela denna del af ett lågt taffelland. 

 Dess begge största floder, Ponoj och Warsuga, hafva ock 

 derföre enligt Baer sin upprinnelse ur ett kärr. Äfven ku- 



*) Jfr. Baer 1. c. pp. 138 och 139. 



