L] Eu ny Lernseopoda. 3 



ning De främre maxillariölterna åter äro korta och kraftiga ; 

 de ligga vanligtvis tätt sammanprässade emot cephalotho- 

 rax. Äggsäckarna slutligen framträda cjdindriska och alltid, 

 om också svagt, bågböjda, i längd något öfverskjutande själfva 

 djuret. Jag har upptagit deras längd hos de exemplar som 

 stått mig till buds till 12 mm eller något därutöfver. De 

 innehålla vanligtvis fyra, högst 5 längsrader ägg. 



Från ventralsidan betraktad, synes abdomen tillplattad, 

 nästan svagt konkav. Här framträder äfven segmenteringen 

 tydligast, i det att utom de redan nämda ännu ett femte 

 segment kan skönjas alldeles invid öfvergången till cephalo- 

 thorax. I sagittalplanet observeras äfven en starkt iögonen- 

 fallande „linea alba". Vidare företer abdomen på ventral- 

 sidan fyra par små, icke alldeles djupa inbuktningar, förde- 

 lade sålunda på de särsklida segmenten, att det tredje seg- 

 mentet, räknadt naturligtvis från cephalothorax, uppbär ett 

 par, det fjärde tvänne och det femte åter igen ett par, me- 

 dan de båda öfriga ej förete någon som hälst struktur. Fär- 

 gen slutligen i det fält, som begränsas af de ofvan nämda 

 inbuktningarna, är gul till gulbrun, meden djuret i sin hel- 

 het uppvisar en dragning åt gult, närmast elfenben — de 

 tillbuds stående exemplarne äro konserverade i alkohol och 

 som sådana måhända något af färgade. 



Vi skola nu öfvergå till de återstående appendiculära 

 organen. Hvad först de främre antennerna beträffar, finna 

 vi dem (tig. 2, a') i form af små, jämförelsevis korta utsprång, 

 helt belägna på hufvudets dorsalsida; från ventralsidan till 

 ingen del synliga. Ifrågavarande antenner äro treledade och 

 mot spetsen jämt afsmalnande. Ändleden uppträder försedd 

 med fyra raka borst. 



Andra antennparet (fig. 2, a^) framstår tvåklufvet. Den 

 öfverliggande, dorsala grenen är oledad och resulterar uti ett 

 jämt afrundadt utsprång, försedt med en stor, bågböjd klo, 

 riktad utåt. På lateralsidan af ifrågavarande utsprång är gre- 

 nen dessutom beväpnad med skarpa taggar, riktade äfven de 

 i hufvudsak utåt. Taggutskottet tager sin början på dorsal- 

 sidan för att sedan i lika lång utsträckning löpa öfver på 

 ventralsidan. Något mera låter alt finna vi ett liknande tagg- 

 fält af i det närmaste samma storlek och utsträckning som 



