^ 



Om Krysoberyll och Koruud i Helsingforsgraniten. 



Kristallerna växla med afseende å färgen från gul- 

 gröna till gräsgröna, den enkla kristallen besitter en grågul 

 färg. Mineralet är kantgen omly sande, företer glasglans, i 

 brottet fettglans. Brottet är mussligt. H = 8 — 8.5. Sp. 

 v = 3,68 bestämd medels pyknometer vid -f- 17° C 



Makroskopiskt är krysoberyllen klyfbar långs b ^ (010), 

 och dessutom iakttages genomgångar långs (001) samt i^ 

 (011). 



Mineralet visar sig vara svagt pleokroitiskt. För under- 

 sökning af pleokroismen betjänade jag mig af tvänne orien- 

 terade snitt, det ena skuret parallelt med makropinakoiden, 

 det andra parallelt med det basiska planet. 



Tabell öfver absorptionsfärgerna. 



Af de optiska konstanterna har jag ej kunnat bestämma 

 brytningsexponenten, emedan materialet i fråga ej var till- 

 räckligt klart. Däremot har jag i en platta, skuren parallelt 



