6 Max Sergeliiis. [N:o 9 



med det basiska planet, lyckats bestämma axelvinkeln. Ehuru 

 snittet var taget vinkelrätt mot den spetsiga bissektrisen, var 

 axelvinkeln för stor tor att kunna uppmätas i luft, i anledning 

 hvaraf densamma först bestämdes i Cassia-olja. Härvid er- 

 höll jag: 



2 HNa = 91*^ 1' 13". Enär oljans brytningsexponent för 

 Na- ljus är likamed 1, 6015, så resulterar en vinkel 2 VNa=8()° 

 56' 50", då mineralets medelbrytningsexponent antages till 

 1,760 enligt Descloiseaux ^). 



Soret uppgifver för axelvinkeln 2) i en krysoberyll 

 2V=27°5r och enligt Dana är 2 V=^5° 20' 3). 



Optiska planet är || b=(010). Opt. karaktären + Dis- 

 pereionen g > v. 



Af mineralet krysoberyll synes förekomma tvänne varie- 

 teter i helsingforsgraniten. Den enkla prismatiskt utbildade 

 individen (fig, 1) skulle vara identisk med den s. k. Cymopha- 

 ncn enligt Hauy samt den polysyntetiska kristallen iden- 

 tisk med den s. k. Akxaudriten enligt N. Nordenskiöld. 



Koruud. 



Korunden uppträder i kristaller från mikroskopisk liten- 

 het till kristaller af 3 cm längd. Dessa förekomma dels 

 med prismatisk (fig. 6), dels med skalenoedrisk utbildning 

 (fig. 7), och härutöfver finnas sådana med såväl prismer 

 som skalenoedrar och basis i kombination med hvarandra 

 (fig. 8). 



'j Descloiseaux. „Théses présentées a la faculté des Sciences de Paris. 

 Paris 1857. s. 60. 



*) Von Kokscharow. Materialien zur Mineralogie Russlands. St. Pe- 

 tersburg 1862. B. 4. s. 65. 



^) Dana „Descriptive Mineralogv" New York 1899. s. 2.m 



