28 



L. William Oholm. 



[N:0 11 



kadmiumsulfat-normaler, äro sålunda betydligt större än dem 

 jag observerat hos kadmiumklorid-celler af samma typ. 



Man har i allmänhet ansett, att denna sänkning i spän- 

 ningen kunde bero på merkurosulfatet, hvilket endast med 

 svårighet erhålles alldeles rent, hvarför en kloridkombination 

 med användande af kalomel som depolarisator i detta afseende 

 måste ställa sig gynsammare. Guthes och von Endes under- 

 sökning visar emellertid, att spänningen också hos celler 

 innehållande elektrolytiskt framstäldt Hg^SO^, hvilket prak- 

 tiskt taget måste anses rent, är underkastad rätt betydande 

 förändringar. Hulett har därför framställt den förmodan, 

 att elektromotoriska kraftens aftagande skulle bero därpå, 

 att jämvigt ej genast inställer sig mellan kadmiumsulfat- 

 lösningen och öfriga substanser vid katoden och att pasta- 

 massans tjocklek härvid äfven kunde spela någon roll. Hvad 

 det sista beträffar, så framgår det af såväl Guthes och von 

 Endes som ock af mina försök med CdCl.^-cellen, att sänk- 

 ningen är alldeles oberoende af pastans tjocklek, och så na- 

 turlig Huletts åsigt om tillståndet vid katoden också före- 

 faller, så måste man dock tillsvidare ställa sig något tveksam 

 inför densamma, särskildt vis å vis kadmiumklorid-elementet, 

 enär cellen C t. ex. ej alls förändrats, och såsom af det föl- 

 jande framgår, hafva äfven några af cellerna med utspädda 

 lösningar förhållit sig alldeles konstanta. 



Elementen med ntspädda lösningar. 



De i efterföljande tabell upptagna värdena på cellernas 

 elektromotoriska krafter äro direkte observerade vid 18° C. 

 Endast mars-värdena äro beräknade från dem för 20° C. 



