10 P. o. v. Törne. |N:o 12 



dåre drömmar: Maria Stiiart hade svikit sina vänner och 

 gjort sig omöjlig som trons förkämpe mot Elisabeth. Filips 

 nye ambassadör i London, Don Guzman de Silva, en höfvisk 

 kastilier af annan sort än den intrigante de Quadra, hvilken 

 han i juni 1564 efterträdt, försummade häller icke att fram- 

 ställa henne för sin herre i den ofördelaktigaste dager. För 

 flere år framåt var Maria Stuart försatt utom inflytande på 

 den europeiska politiken. 



Om Don Guzman de Silva redan genom sitt förhållande 

 till den skotska drottningen gjorde Elisabeth en stor tjänst, 

 så visade han sig äfven i andra afseenden som en ifrare för 

 ett godt förhållande emellan henne och sin herre. ^) Filip 

 själf var vid denna tid särskildt angelägen om hennes vän- 

 skap. Han stod inför ett af de åtgörande ögonblicken i sitt 

 lif: det länge förberedda slaget mot Nederländerna skulle 

 riktas och Elisabetli skulle betagas lusten att understöda 

 hans ujDproriska undersåtar. Huru viktig han ansåg hennes 

 neutralitet vara, bevisas bäst af den likgiltighet han visade 

 för det af drottningen gynnade kaperiet, hvilket ödelade den 

 spansk-nederländska handeln. 



Albas tåg från Italien till Nederländerna var den första 

 stora stöt den katolska reaktionen riktade mot det protestan- 

 tiska Europa. Med undran och med bäfvan följdes den ståt- 

 liga härens marsch af hela samtiden, och som ett pinsamt 

 tryck kändes dess närvaro i Nederländerna både uti England 

 och i Frankrike. På England blef effekten ett ännu starkare 

 tillkuytande af de officiella vänskapsbanden med Spanien, i 

 Frankrike framkallade faran ett allmänt, väl förberedt freds- 

 brott från hugenotternas sida (sept. 1567). Ehuru Katarina 

 af Medici ingalunda var angenämt berörd af Albas framgång, 

 var hon dock af förhållandena tvungen att bekämpa den inre 

 fienden och göra det i förening med en så obekväm bunds- 

 förvant som Guiserna. Att hon häri icke fick visa sig efter- 

 låten, visade sig vid inbördeskrigets förnyande under de föl- 

 jande åren, då Filip icke försummade att låta Alba skänka 

 henne den hjälp hennes nödställda läge kräfde. Hela den 

 franska reformerta menigheten reste sig nu till kamp emot 



1) Froude, v. IX, s. 190-193 (de Silva till Filip d. 17 jan. 1568). 



