14 P. O. v. Törne. [N:o 12 



ständigheten, att lion samtidigt vändt sig till Frankrike, 

 kunde dessutom icke annat än öka hans misstro till henne. 

 Det torde kunna fastslås, att en af hufvudorsakerna till Maria 

 Stuarts senare olyckor låg i den omständigheten, att hon icke 

 ägde blick för den djupa motsättningen emellan Spanien och 

 Frankrike. Hon såg i dem hvardera i lika grad den katolska 

 trons försvarare och sina naturliga beskyddare, men anade 

 icke, att Filip II aldrig tålde någon bundsförvant, som ge- 

 nom omständigheterna kunde blifva honom en medtäflare. 



Det var de ledande engelska katolikerna, som åväga- 

 bragte en ändring i förhållandena. Missnöje hade bland dem 

 begynt förspörjas öfver att Elisabeths politik, trots alla hen- 

 nes försäkringar, gick i en allt mera protestantisk riktning. 

 I själfva värket hade de rätt: mera mot än med sin vilja 

 hade hon nödgats följa med tidens stora strömning och mer 

 och mer utprägla sin protestantiska hållning. Cecils infly- 

 tande hade härvid gjort sig allt starkare gällande. Beslag- 

 tagandet af penningeflottan upprörde katolikerna särskildt, 

 och Maria Stuarts närvaro i England väckte deras domnade 

 kampifver. De begynte nu smida planer på upprors- och 

 anfallsförsök emot Elisabeth, och det är alltså i dessa deras 

 antinationella sträEvanden. icke i Filip II:s nit för katolicis- 

 mens utbredande, man har att söka upprinnelsen till den 

 stora katolska kampen emot Englands jungfruliga drottning. 



Såväl Maria som de katolska lorderna gjorde försök att 

 närma sig den spanske ambassadören. Don Iruerau de Espes, 

 Redan i januari 1569 lät Maria säga honom, att om konun- 

 gen af Spanien ville hjälpa henne, skulle hon inom tre må- 

 nader vara drottning af England och mässan skulle läsas i 

 hvarje kyrka i landet.^) Samtidigt, eller närmare bestämdt 

 den 8 januari på kvällen 2), infann sig i hans bostad jarlen 

 af Northumberland (Percy), den förnämste företrädaren för 

 Nordenglands katolska aristokrati, och gjorde honom förslag 

 om samarbete med de katolska lorderna och Maria Stuart 

 för Elisabeths störtande. En j^lan var nämligen bland dessa 

 å bane att bortgifta Maria med någon katolsk pär och där- 



1) Froude, IX, s. 371 uot 1 (Don Giieraii till Filip å. 8 jan. 1569) 

 *) Kretzschmar, s. 9 not 1. 



