12 Osc. V. Johansson. [N:o 16 



2 kohta. 



Mitä tulee maanviljelys- ja talousseurojen edustajain kokouksen 

 ehdotuksen foiseen kohtaan pitäisi olla riittävää huomauttaa siitä, etta 

 täydellisesti valmis ehdotus sademittausverkon laajentamisesta maas- 

 samme on Johtaja Biesen valmistamassa niietinnössä, jonka Meteoro- 

 logisen Valioknnnan ja Suomen Tiedeseuran puoltolauseella varusfettuna 

 kirjelmässä inarr. 16 p:ltä 1903 sama Tiedeseura lähetti Keisarilliseen 

 Senattiin. Tämä ehdotus, mikä tarkottaa 113 uuden sadeaseman ja 

 toisen assistentin toimeii perustamista keskuslaitokseen, vastaisi, jos 

 Senatti sen hyväksyisi, suuressa määrin edusmieskokouksen lausumia 

 toivomuksia. Jos ehdotus hyväksytään, edistettäisiin myöskin suuressa 

 määrin 1 kohdassa kosketeltua säätointa. 



3 kohta. 



Kolmas maanviljelijäin kokouksen koskettelema kysymys myrskyn- 

 varotusjärjestelmän laajentamisesta ja parantamisesta riippuu osaksi 

 ensimäisestä, mutta näyttää melkoista helponnnalta saattaa toivottuun 

 ratkaisuun. Niin kuin teorettisesti voidaan otaksaa ja niinkuin koke- 

 mus muista maista on osottanut, övat nimittäin myrskynvarotukset 

 yleensä luotettavampia kuin kaikki muut sääennustukset. Mitään myrs- 

 kynvarotuksia ei toistaiseksi anneta Meteor. Keskuslaitokselta, vaan 

 Meteor. Keskuslaitoksen toimenpiteet rajottuvat siihen, etta sen välityk- 

 sellä saadaan myrskynvarotussähkösanomia Pietarista Helsinkiin, Han- 

 koon, Raumalle ja Mäntyluotoon. Myrskynmerkkejä ripustetaan näiden 

 sähkösanomien perusteella näissä neljässä paikassa, H:gissä Meteor. 

 Keskuslaitoksen toimesta, mutta kaikkialla asianomaisten kuntien kus- 

 tannuksella. 



On ilman muuta selvää, etta merkkiasemien lukua pitäisi tuntuvasti 

 lisätä, jotta niistä olisi hyötyä myöskin kalastajille ja saaristoasukkaille. 

 Mutta toiselta puolen ei ole mitään tietoa siitä, missa määrin täliän- 

 astiset myrskynvarotukset övat tuoneet mitään mainittavaa hyötyä. 

 Tämän selville saamiseksi pitäisi järjestää vertailu varotusten ja todella 

 sattuneiden myrskyjen välillä sekä hankkia lausuntoja asianomaisilta 

 satamakonttoreilta tahi meriliikennevirastoilta. Joka tapauksessa pitäisi 

 Meteorologisen Keskuslaitoksen itsensä ryhtyä lähettämään sellaisia 

 myrskynvarotuksia, sillä kokemus on näyttänyt, etta venäläiset myrskyn 

 varotukset, ainakin joissakin tapauksissa saapuvat liian myöhään tahi 

 ainakin niin myöhään, etta Meteorologinen Keskuslailos on etukäteen 

 voinut sanoa, iTiilloin sellainen sähkösanoma on odotettavissa. On siis 

 todennäköistä, etta myrskyn varotuksia voitaisiin laitokselta antaa aikai- 

 semmin kuin Pietarista ja jos niitä ruvettaisiin foimittamaan, voitaisiin 

 ajatella, etta venäläisiä yhä edelleen lähetetään laitokselle ja ne olisi- 



