III. 



Vetenskaplig dogmatism. 



Föredrag hållet vid Finska Veteaskaps-Societetens årshögtid 

 den 29 april 1908 



af 



EOBKRT TiGERSTEDT. 



Mångfaldiga rön ådagalägga så tydligt som möjligt, att 

 det område af fakta, som vi på en gång kunna öfverblicka, 

 är förvånande litet, och att alltså vårt medvetandes innehåll 

 i hvarje gifvet nu är mycket ringa, om det än, såsom na- 

 turligt är, hos olika individer har en väsentligt olika om- 

 fattning. 



Ett litet exempel härpå är följande, som väl för de fleste 

 af mina åhörare är kändt af gammalt. Om man af någon 

 frågar, huruvida det heter sju och fem göra elfva eller sju 

 och fem äro elfva, blir svaret i de flesta fall att man likaväl 

 kan säga det ena som det andra; den tillfrågade märker ej 

 att sju och fem göra tolf! Här har den afsiktliga betoningen 

 af verben helt och hållet ledt tanken från det reella i frågan 

 och uteslutande riktat honom på det rent språkliga. 



Ett annat exempel af samma art är lika belysande. 

 Fråga: hvaraf kommer det sig, att under skottår den första 

 måndagen i februari alltid är den åttonde. Svaret lyder myc- 

 ket ofta, att så ingalunda är nödvändigt, ity att den första 

 måndagen äfven kan infalla på någon annan dag än den åt- 

 tonde. Frågans formulering har äfven här ledt uppmärksam- 

 heten vilse och bragt den tillfrågande att förbise, det veckan 

 innehåller endast sju dagar. 



