L] Vetenskaplig dogmatism. 5 



dogmtron och ortodoxien aldrig skulle komma att spela en 

 närmelsevis så vigtig roll, som vid spörsmål af religiös, filo- 

 sofisk, politisk eller historisk art. Å andra sidan vore det lik- 

 visst högst egendomligt, om menniskan vid sin åskådning af 

 naturen skulle kunna helt och hållet frigöra sig från den 

 dogmatism, till hvilken hon annars så lätt förfaller. Också 

 kunna vi ingalunda påstå, att naturforskningen ensam bland 

 alla högre yttringar af menniskans själslif skulle vara obe- 

 rörd deraf. 



Härmed af ser jag nu ingalunda de angrepp, som i re- 

 ligionens namn gjorts mot naturforskningens resultat: om den 

 herskande kyrkan fördömde den nya läran angående jordens 

 ställning i solsystemet, så har detta lika litet att göra med 

 den naturvetenskapliga uppfattningen af frågan, som de an- 

 grepp, hvilka under en senare tid från kyrkligt håll gjorts 

 mot evolutionsläran. Ty här gäller det ju öfvergrepp på na- 

 turforskningens område från dertill alldeles icke qvaliticeradt 

 håll: de visa, dessa och andra liknande anfall, att den kyrk- 

 liga ortodoxien ur en alldeles för trång synvinkel bedömt 

 företelserna och låtit sig af fåkunnighet och skeft uppfat- 

 tadt religionsnit förledas att taga sig talan i frågor, der hon 

 alldeles icke varit vittnesgill. 



När jag alltså talar om dogmatism och ortodoxi inom 

 naturvetenskapen, afser jag dermed uteslutande en sådan, 

 som hos denna sjelf är rådande, och alls icke en ortodoxi, 

 som utanför all naturforskning stående personer eller insti- 

 tutioner vilja påtvinga henne. 



Utgångspunkten för hvarje verklig naturforskning ut- 

 göres af säkert konstaterade fakta, hvilka tjena till grundval 

 vid uppbyggandet af allt mera omfattande konceptioner. 



Redan i afseende å fakta möter oss rätt ofta en dogma- 

 tism, som äflas att ställa dem i en väsentligt högre plan, än 

 dem med rätta tillkommer. I all synnerhet synes detta gälla 

 om de medicinska vetenskaperna, likasom om de biologiska 

 vetenskaperna öfverhufvud, hvilket finner sin naturliga för- 

 klaring deri, att de uppgifter, som föreligga dessa vetenskaper, 

 i allmänhet äro mycket invecklade och svårlösta och derför 

 lättare här än inom andra naturvetenskaper förleda till en 

 afsiktlig förenkling och skematisering af förhandenvarande 



