L] Vuosikertomus. 5 



Muistopuhe vainajalle, minkä Seuran pyynnöstä ölen 

 koonnut, luetaan myöhemmin tässä tilaisuudessa, 



Kuitenkin, henkilöt vaihtuvat, laitokset pysyvät. Jäl- 

 keenjääneiden velvollisuus on jatkuvasti tehdä työtä ja koet- 

 taa täydentää ja kehittää aatteita, mitkä poismenneet övat 

 jättäneet heille perinnöksi. Tiedeseuran on pidettävä huoli, 

 etta sen korkeasta tehtävästä tässä maassa tieteellisen tutki- 

 misen ja korkeimman sivistyksen palveluksessa pidetään huolta 

 ja sitä edistetään, olkoot miten suuria tahansa aukot, mitkä 

 kohtalo on iskenyt sen riveihin. 



Lähinnä on Seuran pitänyt ajatella toimenpidettä, etta 

 sen asjoita tästä iähinkin säännöllisesti hoidettaisiin. Varsi- 

 naisessa kuukanskokouksessaan tämän vuoden maaliskuun 16 

 p:nä ryhtyi Seura sentähden pysyväisen sihteerin vaaliin, mikä 

 päättyi siten, etta allekirjoittaneelle uskottiin tämä toimi. 

 Pitäen suuressa arvossa luottamusta ja kunniaa, mitä Seura 

 on tällä vaalilla tahtonut osottaa minulle, ölen kuitenkin 

 suuresti epäillyt, missa määrin ölen tehnyt oikein ottaessani 

 vastaan sen, kun en ole mitenkään tuntenut itseäni varmaksi 

 siitä, etta toiminta vastaisi tahtoa. Ölen kuitenkin taipunut 

 Seuran yksimielisesti lausumaan toivomukseen, kun nykyhet- 

 kenä vähemmän riippuu siitä, kuka hoitaa täta tointa, mutta 

 enemmän siitä, etta Seurassa on harrastusta ja yhteistoimin- 

 taa sen pyrinnöiden edistämisessä, mitkä övat jokaisen sellai- 

 sen laitoksen olemassaolon ja kukoistuksen perustus. 



Suurta vahinkoa, minkä Seura kärsi valtioneuvos Linde- 

 löfin kuolemassa, ei ole onneksi seurannut toisia sen vaki- 

 naisten jäsenten keskuudessa. Sitävastoin saa Seura valittaa 

 kabden kunniajäsenensä, nimittäin Parisin kansallisobserva- 

 toorion johtajan Maurice Loeivyn ja kuuluisan fyysikon, kans- 

 lerin, entisen Glasgowin yliopiston professorin Sir William 

 Thomsonin, Lordi Kelvin of Largsin, kadottamista. Suomen 

 Tiedeseuran kunniajäseniksi valittiin jälkimäinen huhtik. 13 

 p. 1896, edellinen huhtik. 11 p. 1904. 



Suvultaan itävaltalaisen, v. 1833 Wienissä syntyneen 

 Loeivyn kutsui 27 vuoden vanhana Le Verrier Parisin obser- 

 vatorioon, mihin laitokseen hän siitä pitäen pysyi kiinnitet- 

 tynä, viimein — v:sta 1896 — johtajana. Jo 1873 hänet va- 

 littiin Ranskan Tiede-Akatemian jäseneksi i)eteima2/w jälkeen. 



