16 Förhandlingar. 



Att sammankalla komitén utsågs herr Rein, och 



borde den vara färdig med sitt arbete till sammanträdet i 

 Mars månad. 



Den 9 Mars år 1908 (extra möte). 



(Protokoll fördt af hr Hj. Tallqvist.) 



Ordföranden yttrade några minnesord öfver Societetens 

 med döden bortgångne ständige sekreterare, statsrådet 

 L. L. LiNDELÖF, och omnämnde tillika att å Societetens väg- 

 nar genom en deputation bestående af ordföranden jämte 

 herrar E. Hjelt, Rein och Tigerstedt, en krans nedlagts vid 

 den aflidnes jordfästning i Gamla kyrkan den 6 Mars. Vid 

 detta tillfälle hade ordföranden yttrat följande, som enligt 

 Societetens beslut skulle intagas i dagens protokoll: 



„Från Finska Vetenskaps-Societeten nedläggas dessa 

 blommor såsom ett uttryck för den stora tacksamhet Socie- 

 teten är skyldig Lorenz Leonard Lindelöf. 



När Lorenz Leonard Lindelöf nyligen blef föremål för 

 hyllningar på sin 81:sta födelsedag, anade väl knappast nå- 

 gon, att han stod så nära slutet af sin lefnadsbana, om ock 

 denna redan betydligt öfverskridit den lifslängd hvarpå en 

 dödlig i allmänhet vågar hoppas. Nu, då han är bortgån- 

 gen, framstår emellertid detta jubileum såsom en vacker af- 

 slutning på en lång lefnadsdag. Lorenz Leonard Lindelöf 

 kunde blicka tillbaka på en fullbordad lifsgärning. Han fick 

 själf höra den bedömas och med rätta beprisas. 



Hvad som då yttrades fritager mig från skyldigheten 

 att nu framhäfva den hädangångnes betydelse för vetenskapen 

 och hans verksamhet inom Finska Vetenskaps-Societeten, 

 så mycket mera som hans många och stora förtjänster skola 

 få sin belysning i ett minnestal på detta samfunds årshögtid. 



Till erinran om Lorenz Leonard Lindelöfs hängifna 

 omsorger om Finska Vetenskaps-Societetens angelägenheter 

 såsom dess ständige sekreterare under 40 år präglades en 

 minnespenning med hans bild. Med lika ädel, lika lysande som 

 medaljens guld är den bild han såsom ett outplånligt minne 



