XLIX| Hoppande insektkokouger. 3 



i likhet med Bombycider och Tenthredinider ordentliga sil- 

 kesartade hylsor, som ofta äro nätlika, genombrutna eller 

 försedda med porlika hål, eller stundom öppna i ena ändan. 

 Några slägten, som hafva mycket mjuka och tunnhudade 

 puppor, hafva dem omgifna och skyddade af helt slutna per- 

 gament- eller gelatin-artade kokonger. Detta är särskildt 

 fallet med slägtet Cloniis, hvars allmännare, stora och vackra 

 arter redan sedan äldre tider ådragit sig naturforskares upp- 

 märksamhet. Redan De Greer och efter honom flera andra 

 hafva noga beskrifvit dessa arters larver, lefnadsätt och ut- 

 vecklig. Äfven kokongens byggnad och biidningssätt har 

 utförligt behandlats senast af den engelske entomologen Os- 

 borne (Entom. monthly mag. 1879 p. 16), som gifver en in- 

 tressant framställning af förhållandet hos den allmännaste 

 arten C. Scrophularice. Den af mig funna kokongen tyckes 

 i det väsendtliga öfverenstämma med nämnda författares be- 

 skrifning, ehuru den är ofantligt mycket mindre. 



Hos Cionus (StereonycJms) gibbiff^ons är kokongen en- 

 dast omkring 2 mm. lång och 1,5 mm. bred på båda ändarna 

 trubbigt afrundad. Färgen är liusbrun, skalet något genom- 

 skinligt, så att larvens konturer tydligt kan skönjas genom 

 detsamma. På ytan är kokongen något ojämn och troligen 

 bildad så, att det yttre lagret af skalet först förfärdigats 

 lemnande öppna några porer, hvilka sedan inifrån täckts af 

 en klibbig vätska, som genomträgt det yttre höljet och så 

 sammansmält med detta, att den ursprungliga texturen ej 

 kan urskiljas. Kanten af kokongen, där locket lossnat,' synes 

 hvitt hinnaktigt, hvilket t^^der på, att skalet därstädes varit 

 tunnare ringformigt rundt omkring kokongen, hvilket ock 

 kan ses såsom en fin strimma och haft till följd, att locket 

 just på detta ställe så jämnt och vackert öppnats på alla 

 exemplar. 



Huru den hoj^pande rörelsen egentligen åstadkommes, 

 är ganska svårt att förklara. De i sprit förvarade kokon- 

 gerna visa, att de innehålla larver, ännu ej puppor. Lika- 

 som andra Curculioniders larver äro dessa fotlösa, tjocka, 

 något böjda och upptaga större delen af kokongens inre. 

 Om dessas väggar vore fasta, skulle väl ej ett sådant hopp 

 kunna åstadkommas, huru än djuret sprattlade därinne, lika 



