4 John Sahlberg, [N:o 8 



litet som en man innesluten i en tunna eller ett slutet bleck- 

 kärl skulle kunna hoppa upp i luften med detta. 



Jag tror därför, att saken kan få sin förklaring endast 

 genom betraktande af skalets elasticitet. Om larven därinne 

 rätar ut sig, måste, såsom man på de i sprit förvarade ko- 

 kongerna tydligen ser, dessa dragas ut på längden. Om den 

 då genom en hastig tillbaka krökning återtager sin förra 

 ställning, verkar detta att äfven skalet på samma gång ha- 

 stigt antager sin ursprungliga form och därvid med kraft 

 trycker mot underlaget, så att hela kokongen kastas i luften. 

 Detta synes åtminstone mig vara det ända sätt, på hvilken 

 en så till utseende otymplig extremitetlös larv kan åstad- 

 komma en så kraftig effekt. Att skalet är ytterst elastiskt, 

 finner man lätt genom att med en nål trycka mot dess kant. 



Men hvad kunde ändamålet vara med detta hoppande? 

 Måhända ligger kokongen på marken vid näringsplantans rot 

 och kan på ett eller annat sätt blifva utsatt för solens strå- 

 lar med fara att torka. Då eger larven i dess inre möj- 

 lighet att genom upprepadt hoppande till slut finna en lämp- 

 lig plats att undergå sin förvandling. 



Dessa äro nu endast några förmodanden, hvilka jag hop- 

 pas att nya undersökningar skola antingen bekräfta eller ve- 

 derlägga. Vi hafva i vårt land en art, som i detta afseende 

 förtjenar uppmärksamhet, nemligen Cionus (Stereonychus) 

 Fraxini De G-eer, som ej synes vara sällsynt på Åland. Dess 

 utveckling är väl beskrifven af några äldre entomologer, 

 hvilka ej omnämnt något om kokongernas hoppande, men 

 detta bevisar dock ej, att sådant icke förekommer hos denna 

 art. Mig synes det vara ganska otroligt, att endast hos denna 

 enstaka lilla art, Cionus {Stereonychus) gibhifrons, skulle före- 

 komma detta märkvärdiga fenomen, som vi få kalla: 



hoppande kokonger. 



