XLIX] Om klimaten under de geologiska perioderna. 35 



Men med hänsyn till läget av de nedisade områdena 

 finnes det en väsentlig olikhet mellan den kvartära och den 

 permiska nedisningen. Vid den förra, då även vårt land 

 översvämmades av inlandsis, utbredde sig glaciationen i 

 trakter som, om de också ligga excentriskt i förhållande till 

 nordpolen, dock i huvudsak hade sin utbredning vid höga 

 breddgrader, och de övriga klimatzonerna intogo omkring 

 densamma zonalt läge ungefär jämnlöpande med ekvatorn. 

 Den permiska nedisningen eller nedisningarna åter inträffade 

 i trakter nära ekvatorn och på ömse sidor om denna, under 

 det varma klimatbälten sträckte sig vid högre breddgrader. 



Det valda exemplet från den permiska perioden och 

 andra på bergarternas beskaffenhet grundade undersökningar 

 av klimatgebitens läge under gångna tider, intyga — i likhet 

 med de tidigare anförda på paleoniologiska iakttagelser fotade 

 slutsatserna — att varma klimat fordom gynnat trakter som 

 nu räknas till jordens kallare delar. Men medan de paleon- 

 tologiska fakta i allmänhet givit anledning till föreställnin- 

 garna om likformiga klimat över hela jordytan, visa de petro- 

 logiska erfarenheterna hän på tydligt differentierade klimat 

 och klimatzoner. 



Frågan varför klimaten och klimatgebitens läge i så hög 

 grad växlat under de olika skedena av jordens utveckling har 

 under decennier diskuterats av geologerna och utgör fortsätt- 

 ningsvis ett av de mest debatterade spörsmålen. Det till- 

 fredsställande svaret är ännu icke givet, trots många försök 

 till förklaringar. Jag vill dock i korthet antyda några av 

 de vägar, på vilka man trott sig finna gåtans lösning. 



Jag vill då genast förbigå en del hj-poteser, som visser- 

 ligen ännu anföras i läroböcker av ganska sent datum, såsom 

 läran om kolsyreatmosfären, som tyngde jorden, tills sten- 

 kolstidens växtlighet gjorde „kol" på den, eller hypotesen om 

 solen, som hade så enorm radie, att dess strålar belyste 

 mycket mer än halva jordkretsen och även vid polerna träffade 

 marken under en brant vinkel, eller den ännu vid förra årets 

 geologkongress av en forskare förfäktade åsikten om det inre 

 jordvärmets gynnsamma inverkan på havets och luftens 

 temperatur i äldre tider, — allt hypoteser, lika onaturliga 



