38 W. Ranisay. [N-.o 23 



verksamhet vore atmosfären rik på kolsyra. Temperaturen 

 skulle då stiga och gynnsamma klimatförhållanden inträda. 

 Under lång vila hos de eruptiva processerna förbrukas och 

 förminskas kolsyreförrådet, temperaturen skulle kunna sjunka 

 så lågt att stora nedisningar inträffa. — Kriteriet för riktig- 

 heten av ovan nämda hypotes utgöres naturligtvis av huruvi- 

 da varma perioder och istider i jordens utveckling samman- 

 falla med de av geologerna påvisade skedena av verksamhet 

 och vila hos de eruptiva processerna. Somliga geologer anse 

 en sådan koncidens för bevisad, andra anföra fakta som tala 

 därimot. För min del är jag benägen att ställa ökad 

 eruptiv verksamhet, perioder av rik växtlighet och därpå 

 följande nedisningar i nära samband med de stora bergs- 

 kedjeveckningana. Kolsyrehypotesen synes mig därför kunna 

 förklara, varför glaciationen under vissa tidsskeden varit 

 mera omfattande än vanligt. Men den kan icke angiva en 

 rimlig grund till att ekvatorialt belägna lågland — såsom 

 nnder den permiska tiden — hemsöktes av köld och is, under 

 det högre breddgrader gynnades av värme. Ej häller kan 

 ökad halt av kolsyra i atmosfären, om den ock stegrade 

 temperaturen till tropisk värme innanför polcirkeln, skingra 

 polarnattens mörker. 



Inför svårigheten att finna en tillfredställande lösning 

 av klimatfrågan hava åtskilliga geologer sökt en utväg i 

 antagandet, att jordens vridningsaxel ändrat läge i förhål- 

 lande till jordytan. Orter som nu ligga innanför polkresten, 

 och vilkas fossil och bergater häntyda på varma kljmat, skulle 

 under en föregående tid hava kunnat befinna sig vid lägre 

 latitud, och de av glaciala bildningar täckta områdena i 

 ekvatorialbältet en gång utgjort polartrakter. Från första 

 början har emellertid denna hypotes väckt betänkligheter hos 

 astronomer och geofysiker och från deras sida rönt motsägelse. 

 De påpeka, att det icke finnes någon yttre astronomisk kraft 

 eller någon inre av jordens tillstånd betingad orsak som skulle 

 sträva till eller ens förmå att rubba axeln ur dess av rotatio- 

 nen betingade läge. Man har dock medgivit, att massför- 

 flyttningar vid de geologiska processerna, exempelvis den full- 

 ständiga bortnötningen av skyhöga bergskedjor, avlagringen 



