XLIX] Om klimaten under de geologiska perioderna. 39 



av flere tusen meter mäktiga sedimentmassor, sänkning och 

 höjning av betydande partier av litosfären, hade kunnat rubba 

 jämvikten på jorden och i sin mån medföra ändringar av 

 rotationsaxelns läge. Beräkningar av deras effekt hava dock 

 givit jämförelsevis små resultat. Schiaparelli kalkylerade, att 

 om Asiens hela landmassa bortfördes jäms med havets yta 

 och avlastades i Indiska oceanen, polerna för jämviktens åter- 

 ställande skulle flytta sig endast 40 km. 



De förhoppningar geologerna ett ögonblick anknöio till 

 de påvisade polhöjdsvariationerna gäckades också snart, då 

 det visade sig, att dessa små förändringar äro periodiska inom 

 ett begränsat område. 



Till hjälp mot de astronomiska och geofj^siska betänk- 

 ligheterna framkom läran om den glidande jordskorpan. D. v. s. 

 man föreställde sig att jordens huvudmassa, dess glödflytande 

 inre ständigt roterat kring den ursprungliga vridningsaxeln, 

 men planetens tunna skal hade kunnat åka över kärnan. 

 Denna hypotes förlorade i sannolikhet då man under 1870 och 

 1880 talen — särskilt bland Englands och Amerikas geologer 

 — övergav den äldre föreställningen om jordens inre och 

 begynnte hålla vår himlakropp för fast alltigenon, och sedan 

 dess hava hypoteserna om pol- och zonförskjutningar i det 

 hela stått lågt i kurs, och många, som tidigare voro benägna 

 att i dem se lösningen av klimatproblemen, ställa sig nu 

 reserverade gentemot dem. 



Nya teoretiska möjligheter för jordskorpans glidande över 

 jordens inre hava emellertid yppat sig, sedan forskarne på 

 grund av iakttagelser angående ämnens förhållande vid höga 

 temperaturer och stort tryck återgått till den åsikten, att 

 litosfären är endast 30 — 60 km tjock, och att därunder vid- 

 tager ett flytande magmaskikt. Geologerna kunna också ur 

 sin erfarenhet hänvisa till talrika fall, då orter ändrat longi- 

 tud och latitud, samt omfattande delar av den fasta jord- 

 skorpan måste hava glidit i förhållande till innandömet. 



Vid jordbävningen i San Fransisco i april förlidet år 

 förskjötos de på vardera sida om en 300 km lång remna liggande 

 områdena med ett häftigt ryck 4,5 m förbi varanda, det ena 

 partiet mot NW, det andra mot SO. Alla orter på den ena 



