N:o 9] En ny syntes af fluoren. z) 
CH, CH, 
| ja 
SR pg 
| | | | 
od JA CH, 
be | | 
| äns GET: xx =OH;, 
| | 
CH, 
af hvilka han specielt betecknar den sistnämnda såsom , Di- 
tolyle liquide «". Medan nu de två förra icke nämnvärdt 
angrepos, förändrades hans a-ditolyl betydligt och gaf, vid 
rörets öppnande, utom toluol och oförändrad ditolyl, en vid 
3209—360? kokande, i gula kristaller stelnande fraktion, som 
befans utgöra en blandning af antracen (öfvervägande) och 
fenantren, hvilka identifierades bl. a. genom sina och mot- 
svarande pikraters smältpunkter. Då jag för en annan un- 
dersökning hade intresse af att kontrollera Barbiers uppgift 
försåvidt den gälde bildningen af fenantren ur a- eller o-0o- 
ditolyl, upprepade jag hans pyrogena behandling af detta 
sistnämnda ämne, likväl icke i slutet rör, och förfor därvid 
sålunda: 18 g o-o-ditolyl, erhållen i möjligast ren form (smältp. 
+ 9?, kokp. 2562—257”) enligt Ullmanns modifikation af Fit- 
tigs metod — upphettning med molekylär koppar i st. f. na- 
trium (i detta fall under tryck) af o-jodtoluol, framstäld ur 
o-toluidin !) — leddes ur en med liten låga upphettad frak- 
tioneringskolf medels en sakta luftström i ångform utmed ett 
till måttlig rödglöd upphettadt glasrör af c. 65 cm:s längd 
samt från detta till ett par afkylda förlagskolfvar. TI dessa 
samlade sig en rödbrun vätska, som vid afkylning i snö gaf 
något kristaller, om hvilka nedan. Vätskan var för det me- 
sta oförändrad ditolyl. Då försöket upprepades med ett rör 
fyldt med pimstensstycken, vunnos samma produkter, men 
!) Reaktionsbetingelserna privat meddelade af Dr Ullmann. Framstäld 
på gammalt sätt ur bromtoluol och natrium, fas ditolylen icke att stelna i 
vanliga köldblandningar. 
