+ Gustaf Mattsson. [XEVI1II 
betydligt mera af kristallerna. Då den pyrogena effekten 
slutligen understöddes med blyoxid i röret, stelnade hela vät- 
skan i förlaget till en kristallinisk massa, som endast genom 
sin arom ännu erinrade om utgångsmaterialet. 
Den i alla tre fallen identiska kristallmassan ströks på 
fajansplatta och blef efter några timmar ljusgul. I detta sta- 
dium hade den smältp. 902—942 samt efter en omkristallisa- 
tion ur alkohol 992—100?. Då dess utseende tillika påminte 
om fenantrenets, hvars smältp., egentligen 1042, i regeln an- 
ges till 999 å 1009, ansåg jag på goda grunder att här en 
tämligen glatt syntes af fenantren försiggått, denna gång 
utan samtidig bildning af antracen. 
Emellertid fann jag vid ett försök att sublimera pro- 
dukten, att denna i sublimerad form företedde vissa för fe- 
nantrenet främmande drag. Jag kristalliserade om sublima- : 
tet, sublimerade kristallerna och fortfor successivt härmed 
under kontinuerlig smältpunktsstegring ända tills smältpunk- 
ten visade sig stanna vid 1132, altså betydligt öfver fenan- 
trenets smältpunkt. Att hela den första kristalliniska pro- 
dukten var i det alra närmaste enhetlig, öfvertygade jag mig 
om. Här förelåg altså ett alldeles annat ämne än fenantren 
eller antracen (smältp. 2132 å 2165). 
Om man söker leda sig till hvad som närmast kunde 
på pyrogen väg uppstå af o-o-ditolyl, när fenantren icke bil- 
das, kommer man till ämnen af konstitutionen 
ELO hop la El Slet 
d. v. s. metylfluoren eller ,,dimetendifenylen" (ett slags bis- 
fluoren). Då det syntes mig sannolikt att, ifall den ena me- 
tylgruppens kol tillsamman med fyra kolatomer ur difenyl- 
skelettet först bildat en femring, den andra metylgruppen af 
steriska skäl icke åtminstone med lätthet kunde å sin sida 
