N:o 9] En ny syntes af fluoren. 5 
värka detsamma, föreföll det mig mest plausibelt att det vid 
113” smältande ämnet vore metylfluoren, af den ofvan angifna 
konstitutionen. 
Föreningens egenskaper talade äfven för homologi med 
fluoren. Ämnet befans lösa sig tämligen lätt i alkohol m. £. 
vanliga solventia och kristallisera i absolut hvita, glänsande 
blad samt vid sublimation gifva skillrande, taggiga fjäll. Vi- 
dare gaf detsamma ett orangerödt pikrat med smältp. 77” — 
782. - Slutligen visade ämnet den mest öfvertygande fluoren- 
reaktionen, bildningen af en kaliumförening, där metallen er- 
sätter metylengruppens ena väteatom.!) Detta försök utför- 
des sålunda. I en liten järnhylsa infördes 0,6 g af ämnet 
och 0,25 g kaliumhydroxid. Det hela upphettades i enlighet 
med Weissgerbers föreskrift (1. c.) till 2702—290? (i paraffin- 
bad) under omröring med en syl. Vattenånga afgick lifligt. 
Efter slutad reaktion undersöktes det stelnade massan. Denna 
var homogen, amorf, smutsgul och delikvescent. Vid tillsats 
af vatten sönderföll den glatt under bildning af kalilut och 
regeneration af ämnet ifråga, hvilket efter en sublimation 
visade smältpunkten 1132—113,5?. 
Vid ämnets förbränning erhöllos emellertid tal, som icke 
särdeles väl stämde med metylfluoren. 
ÖMSOKSrsubstans: 0,4913. SrCON O5vASLESOR— 
ÖkPaG ra substans: O,4384 & CO5 01405 2 HÖ. 
Oo 
CEN. Ber. -C 93,28, Hi6N2 
(metylfluoren) 
Funn. C 93,70, 94,01, H 6,16, 6,09. 
C,3H,o A I 
fr Ber. C 93,93, H 6,05 | 
För att konstatera förhandenvaron af en fri metylgrupp 
gjorde jag särskilda oxidationsförsök med kaliumpermanganat, 
men fann att ämnet mot förmodan dels icke alls reagerade, 
dels gaf odefinierbara produkter, om hvilka det i alla fall 
kunde sägas att de icke voro syror, enär ingen del af dem 
löste sig i alkalier. 
Då emellertid såväl ämnet som dess pikrat visade smält- 
1) Weissgerber, Berichte 34, 1659 [1901]. 
