N:09] En ny syntes af fluoren. i 
Vid fluorenbildningen har altså en metylked afsprängts. 
Jag har upprepat samma försök med 
CH, 
(framstäld enligt Fittig ur p-bromtoluol) och funnit att denna 
uthärdar förbränningsugnens högsta hetta (liflig rödglöd) utan 
att afsevärdt påvärkas. Metylkedens afspjälkning i det fö- 
regående fallet är altså icke att tillskrifva enbart högre tem- 
peratur, utan tydligen sådan i förening med sterisk kollision 
mellan de två på sätt och vis ortostälda metylkederna. Denna 
metylafspjälkning har därför sitt speciella intresse och så vidt 
jag känner har ett liknande fall icke tidigare annoterats, 
ehuru vissa förut observerade alkylafspjälkningar möjligen 
kunna i någon mån anses befordrade genom ortosubstitution. !) 
Emellertid är reaktionen i ett annat hänseende kanske 
mera förvånande. Det gäller ju såsom ett allmänt antagande 
att den centrala bindningen i difenylkomplexen är af den art 
att den tillåter fri rotation mellan komplexhälfterna. Detta 
framgår bl. a. af att difensyran kan gifva både difenylenke- 
ton och difenylenketonortokarbonsyra:”) 
1) Jag tänker härvid på Berthelots o. Bardys acenaftensyntes (1. c.), där 
a-etylgruppen till stor del afspjälkes vid upphettning. Själf har jag konsta- 
terat att vid upphettning af a-propylnaftalin ingen ringbildning försiggår, utan 
att efterhand naftalin regenereras, sannolikt beroende på a-naftalinsubstituen- 
ternas karaktär af ortosubstituenter, i grannläge till en mycket stabil, ring- 
sluten ked (den andra kärnan). 
2) Gräbe o. Mensching, Berichte 13, 1303 [1880]; Gräbe, Berichte 20, 
848 [1887], Gräbe o. Aubin, Annalen 247, 275 [1888]. 
