12 Gustaf Mattsson. [XLVIIT 
molekylära kondensationsprodukter också kan innehålla opå- 
värkade finkelbeståndsdelar. I Hartwigs olja anträffades 
dylika icke. : 
Nu fortsattes undersökningen med den vid den tredje 
fraktioneringen (jfr kurvan III, fig. 1) åt sidan stälda delen 
1502—200?. Denna upptogs nu per 2”, hvilket upprepades 
(alt per 29) yttermera tre gånger. Sedan upptogs till sär- 
skild destillation per 2? det som efterhand samlat sig öfver 
2002? och därpå upprepades yttermera två gånger hela serien 
XV (jfr kurvorna XXVI, XVII fig. 0, DInometasomdtar 
det 16492—1822? höll sig såsom maximigebit, upptogs detta 
särskildt per 29 och sedan 166?—180? per 22 (kurvorna 
XVII, XNIK, fig. 7). Därpå genomgicks 171005 marmper 
1? två gånger (kurvorna XXX, XXKXI, fig. 8). Då oaktadt 
alla dessa destillationer intet specielt påtagligt maximum 
utbildat sig (deflegmatorer af olika typ försöktes), afbröts 
raktioneringen t. v. och området 168? —174? upptogs till när- 
mare undersökning. Spec. vikterna för maximifraktionerna 
befunnos vara, för 
VYPE [2 0,8240 
= TSE 0,8244 
1739—174? 0,8248, 
alt vid 179,5. Då Hartwig vid sina undersökningar erhållit 
bl. a. en metylhexylketon med kokp. 1632—165”, beslöt jag 
närmast efterforska denna, då det syntes mig sannolikt att 
senast nämda fraktioner ej voro enhetliga och jag redan af 
aunat sett hvilket förvirradt kaos af substanser denna vin- 
olja var, hvarigenom kokpunkter kunde envist förskjutas åt 
sidan om sina rätta lägen. Då endast sådana ketoner, som 
ha metyl bunden vid karbonyl, förena sig med alkalibisulfit!), 
borde metylhexylketon, om den fans i blandningen, kunna 
fås ut därmed. Sedan det konstaterats att en med 50, öt- 
vermättad natriumhydrosulfitlösning bäst reagerade med 
vanlig aceton, när 6 cm? af den förra sattes till 2 cm3 af den 
senare, uttogos ur enhvar af fraktionerna 168? —170?, 170”— 
1) Jfr Grimm, Annalen 157, 262 [1871]. 
