N:o 11] Undersökning af högre bifraktioner. igt 
togs upp per 5? (vanl. tryck); sammaledes ännu två gånger 
2509—3002. Ett maximiområde 2609—2802? (kulmen inom 
.2659—27092) syntes bibehålla sig. Nu upptogs 2559—2802 
per 529. Jfr kurvorna XLITI-XLVI, fig. 10. Sedan togs 
2609—275? per 3? i två omgångar (kurvor XLVII, XLVIII, 
fig. 11). Ett flakt maximum höll sig vid 2669—2722. Då 
intet vidare genom fraktionering var att vänta, analyserades 
särskilda fraktioner mellan 250? och 3202 (c. 60 analyser). 
Såsom medeltal framgingo för 
C H O 
(2500-2062 80,45 0 1128: SATIN 
|2550—2600 33,55 AE 2,01 
FIGURE 80:785 fl38 ov 184 
2662—269?2 86,83 [ATA le 
2099—272? 36,84 11,44 ud 
29092—295? 86,88 11,50 1,62 
3109—320? 37,19 11,54 I 
Dessa analysresultat gifva inga acceptabla formler, men fram- 
går af den kontinuerligt aftagande syrehalten, som i och för 
sig är hela vägen påfallande låg, att här sannolikt förelig- 
ger så godt som uteslutande kolväten (ett eller flere), upp- 
blandade med ett nedanom 250? kokande syrehaltigt ämne. 
Att detta måste vara en eter, framgick af det fullständiga 
uteblifvandet af keton-, alkohol-, syre- och esterreaktioner. 
Särskildt noggrant efterforskades ketonkarbonyl?!?). (Syror 
och estrar hafva icke någonsin påvisats i lätt vinolja). 
En annan grupp destillationer, börjande med området 
1) Om man antoge att detta syrehaltiga ämne just vore den tidigare 
omtalade, vid 21092—2129 kokande etern Czs,H;,0, så finner man att, ifall 
ofvanstående analysserie hela syremängden tillskrifves denna förening och från 
kolet och vätet så mycket afdrages, som motsvarar formeln C,,H;,0, återsto- 
den i alla ofvanupptagna fraktioner har nästan samma sammansättning, näm- 
ligen C 88,2 å 88,6 /, och H 11,8 å 11,49/,, medan kolvätet trivalerylen, 
C,,H,,, har C 88,3 ?/, och H 11.7 9/,. Det ser altså värkligen ut som om det 
i noten till sid. 11 gjorda antagandet, att den förmodade divalerylenetern , 
C,,H3,0, i vinoljan åtföljes af sin enligt Reboul ständiga ledsagare trivalery- 
len, vore riktig. I så fall vore Rajamäkioljans rika högre fraktioner af en 
relatift enkel sammansättning. 
