4 FI J: Wik. [XLVITI 
Den empiriska geologin eller detaljforskningen kan på sin 
höjd blott lösa detaljfrågor, och de teorier, som af densamma 
uppställas kunna därföre blott vara empiriska s. k. arbets- 
teorier eller hypoteser och blott af lokal och temporär bety- 
delse. Identificerar man denna del af geologin med veten- 
skapen i dess helhet, så förringar man sålunda denna senare 
och nedsätter den till en vetenskap af lägre rang eller af blott 
deskriptiv art, hvilken icke kan ersätta den allmänna teore- 
tiska, och ännu mindre den filosofiska delen af vetenskapen. 
Redan den sachsiska geologen och kemisten Th. Scheerer ut- 
talade sig, 1 ,Festschrift zum hundertjährigen Jubiläum der 
Sächs. Bergakademie zu Frieberg" II 1876 Pag. 145, för ett 
mera omfattande geologiskt studium med orden: ,In keiner 
anderen Naturwissenschaft föhrt Einseitigkeit so leicht und 
auf so gefährliche Abwege wie in der Geologie". 
Att den Lyell-Darwinska uppfattningen af den geologiska 
utveckliugen måste betraktas såsom ensidig och dess stånd- 
eller utgångspunkt såsom alltför låg eller icke tillräckligt 
Haeckelska utvecklingslärans sanning börjar aftaga visar sig bland annat af 
det af zoologie professorn i Erlangen A. Fleischmann (1901) utgifna arbetet 
Die Descendenztheorie. Gemeinverständliche Vorlesungen iiber den Auf- und 
Niedergang einer Naturwissenschaftlichen Hypothése, gehalten vor Studirenden 
aller Fakulteten". I förordet anför förf. att han i början af sina zoologiska 
studier vavit en ifrig anhängare af den Darwinska läran, men under fortgån- 
gen af dem af rent objektiva skäl — icke subjektiva, såsom Haeckel insinue- 
rat — nödgats vända sig ifrån densamma, således i likhet med mig vid mina 
geologiska studier och undersökningar. Fleischmann inskränker sig i sitt ar- 
bete till en blott negativ, nedbrytande kritik. Såsom ett vigtigt komplement 
till hans arbete bör därföre ett annat, samtidigt (1901) utkommet anti-darwi- 
nistiskt arbete betraktas, i hvilket författaren (H. de Vries) på verkligt positiva, 
delvis experimentela grunder gör en början till en ny organisk utvecklingslära : 
Die Mutationstheorie (Versuche und Beobachtungen iber die Entstehung der 
Arten im Pflanzenreich. I. Die Entstehung der Arten durch Mutation). En- 
ligt denna lära hafva de organiska arterna språngvis utvecklat sig, således i 
öfverensstämmelse med Köllickers heterogena alstring, samt äro alltså skilda 
från hvarandra genom bestämda gränser i likhet med mineralarterna, hvilket 
står i motsats till Darwins antagande af utan några gränser i hvarandra öfver- 
gående arter, ett förhållande, som blott gäller för varieteterna. Då denna nya 
utvecklingsteori för organismerna förutsätter en vida kortare utvecklingstid än 
den Darwinska selectionsteorin, så läter den ock bättre förena sig med det 
anti-aktualistiska, än med det för närvarande rådande aktualistiska geologiska 
åskådningssättet. 
Filt Ag. >< 
