N:o 16] Om en ny anti-aktualistisk teori m. m. 11 
ten af geografin eller ,,jordytans vetenskap", såsom han kallar 
den, ansett sig kunna behandla frågor af så vidtgående och 
djupliggande art som den geologiska tidstrågan, och i slutet 
af afhandlingen den om den första stelnade jordskorpan 
(Erstarrungskruste), synes utvisa, att han sjelf icke varit omed- 
veten om att denna ståndpunkt härtill kan befinnas vara föga 
lämplig.") Geografin förhåller sig till geologin såsom kristal- 
lografin eller mineral-morfologin till mineralogin, och likasom 
kristallografin måste förenas med andra vetenskaper såsom i 
min kristallokemiska och kristallogeologiska teori för att 
kunna läggas till grund för en teoretisk betraktning af de 
mineralogiska och geologiska företeelserna, så måste ock geo- 
grafin förändras till eller förenas med en anti-aktualistisk 
teoretisk geologi för att i vidare förening med kemi, minera- 
logi och mikropetrografi kunna lemna en närmare förklaring 
af de primitiv-geologiska företeelserna och dymedelst ock af 
den första stelnade jordskorpan. 
Efter de i det föregående framställda allmänna betrak- 
telserna skall jag nu gå att något mera i detalj visa tillämp- 
ningen af min anti-aktualistiska, triadiskmonistiska teori på 
de primitiva formationerna, närmast på gneisgraniten, hvilken 
+) Förf. slutar sin afhandling med följande ord: ,, Die Deutung der Gneiss- 
formation als Erstarrungskruste steht mitten in dem Gebiete, das die Lebens- 
entwickelung fir die Entwickelung ihrer bereits hochentwickelten cambrischer, 
Fauna und Flora nothwendig braucht. Fir diesc ist sie also ein Hinderniss 
im aigemeinen Interesse muss sie beseitigt werden". Då jag icke kan inse, 
att detta , allmänna intresse" sträcker sig längre än till dem, hvilka omfattat 
den Lyell-Darwinska utvecklingsläran, så anser jag mig oförhindrad att fort- 
sätta mina undersökningar af den första eller primitiva (azoiska) jordskorpan, 
hvilken från min anti-aktualistiska ståndpunkt förefaller både antaglig och 
förklarlig — Såsom en med geografins karaktär af en morfologisk disciplin 
bättre öfverensstämmande afhandling än den ofvannämnda kan anföras ett 
geologiskt-geografiskt arbete af A. Rathsburg, med titeln Geomorphologie des 
Flöhagebietes im Erzgebirge 1904, i hvilket förf. frän Erzgebirges geologiska 
förhållanden, sådana de framgå ur det Sachs. geol. specialkartverket, leder sig 
upp till de yttre morfologiska förhållandena, sådana de för närvarande visa sig. 
Han går sålunda vid betraktningen af de geomorfologiska resp. geografiska 
företeelserna ytterst ut fran de primitiv-geologiska förhållandena, ett betrak- 
telsesätt, som i hufvudsak kan betecknas såsom anti-aktualistiskt. 
