20 FEEJFNVDK [XLYVITI 
metamorfiska, ställvis konglomeratliknande gneis och skiffer 
blifvit betraktade såsom postprimitiv (devon), men visa sig, 
vid jemförelse med de analoga NV därom vid Strehla och i 
den V om Erzgebirges gneisterritorium, mellan detta och gra- 
nulitområdet (Mittelgebirge) förekommande bassinen, öfver 
yngre postprimitiva skiffrar uppressade primitivskiffrarna och 
gneisen, vara ekvivalenta med dessa senare. Detta förhållande, 
att: man vid tolkningen af de kontaktmetamorfiska företeel- 
serna icke fästat tillbörligt afseende vid olikheten mellan dem 
och de resp. bergarternas i samband därmed stående olika 
ålder, är en af hufvudorsakerna till den Lyellska aktualismens 
och ultrametamorfismens långvariga dominerande ställning 
inom geologin.") 
Slutligen må här ännu såsom ett eclatant bevis på natur- 
enligheten af ifrågavarande teori för bildningen af de kristalli- 
niska bergformationerna genom en vexelverkan mellan acida 
=) Beträffande den, i den S om Dresden uppträdande och mellan yngre 
goranitmassiv inpressade s. k. Weesensteiner gråvackeformationen, förekommande 
konglomeratskiffern, så synes mig den, att döma af de prof jag varit i tillfälle 
att se, vara ännu mindre lik ett sedimentärt konglomerat än den vid Näsijärvi 
i Finland och Ober-Mitweida i V. Erzgebirge samt närmare ansluta sig till 
den äfven såsom ett kristalliniskt konglomerat betraktade kvarzitfylliten med 
afrundade kvarzitinlagringar vid Taivalkoski i Kemielfdal, hvars bildning, att 
döma af de iakttagelser jag på ort och ställe varit i tillfälle att göra, synes 
mig kunna ställas i samband med den i densamma gång- och stockformigt 
uppträdande pegmatiten, i det att den kan antagas hafva uppstått genom in- 
verkan af granitisk magma på en ursprunglig dioritskiffer eller diorit, hvilken 
ock förekommer inlagrad i densamma, med hornblendet delvis öfvergånget i 
biotit. Vid denna phyllitbildning ur diorit genom inverkan af granit har man 
i analogi med det ofvan anförda förhållandet mellan den basiska och inter- 
mediära gneisgranitfacies vid Kervo, att tänka sig biotit bildad af den förras 
hornblende och den senares kalifältspat samt den därvid afskilda kiselsyran 
dels i form af isolerade större och mindre korn dels i konkretionära, 1 stort 
(makroskopiskt) sedt afrundade sammanhopningar af sadana. TI. tunnslipning 
under mikroskopet visar sig dock mellan dessa senare och den omgifvande af 
öfvervägande större och mindre biotitlameller bestående phyllitmassan icke 
någon skarp begränsning hvaraf framgår, att de bildats samtidigt och sålunda 
icke kunna vara några f. d. sediment-konglomerat. — De kristalliniska pseudo- 
konglomeraterna kunna sålunda fördelas på tvenne grupper, alltefter som den 
basiska eller den acida delen befunnit sig i plastiskt, smältflytande tillstånd, 
hvartill ännu kommer ett tredje fall, då de hvardera, fullständigt eller delvis 
befunno sig i detta så att säga aktiva tillstånd, ett förhållande som kan anta- 
gas hafva varit det vanliga vid de kristalliniska primitivformationernas bildning. 
