N:o 19] — Den galv. kombinationen Cd. amalg | Cd Cl, | Hg, Cl, | Hg. 9 
hålla mindre än 5 9/, Cd närma sig 1 afseende å spänningen 
kvicksilfret, hvaremot åter amalgam med mer än 15 9/, Cd 
närma sig den rena kadmium metallens potential, hvilken således 
är helt annan än de i allmänhet använda amalgamens. 
Mellan 6—14 ?/, Cd är spänningen konstant och oberoende 
af Cd-halten. Man har dock i allmänhet användt 12,5 ?/, eme- 
dan 10 ?/,, som skulle ligga midt emellan gränsvärdena, är vid 
vanlig temperatur nästan fytande. Amalgamet framställdes 
genom sammansmältning af metallerna i en porslinsskål på 
vattenbad. På så sätt erhålles en likformig blandning, och 
endast ett obetydligt oxidskikt bildas. Då amalgamet skulle in- 
föras i ett kärl, uppvärmdes det först på vattenbad till när- 
mare 1002. då en lätt flytande massa erhålles. Däraf uppsögs 
från massans inre i en varm pipett en lämplig kvantitet, som 
från pipetten sedan fick rinna på elementkärlets botten. I detta 
sammanhang kan nämnas, att äfven kvicksilfret, pastan och lös- 
ningen ifylldes med enkom för detta ändamål gjorda pipetter. 
Intressant är vidare förhållandet hos en amalgamerad kad- 
miumstaf. Genast efter amalgameringen ger den ett värde, 
som ungefär stämmer med det 6—14 ?/, amalgamets. Men spän- 
ningen ökas raskt mot den rena metallens, hvars värde dock 
ej nås, utan blir den ännu ungefär 10 millivolt under densamma. 
Förnyad amalgamering visar samma företeelse. Man har an- 
sett att detta beror därpå, att kvicksilfret diffunderar in 1 me- 
tallen, hvarför stångens yta kommer att bestå hufvudsakligen 
af rent kadmium. Den rena metallens spänning ligger ungefär 
50 millivolt öfver värdet för det 6—14 ?/, amalgamets, hvar- 
emot mellan Zn och dess amalgam af denna halt ej mer någon 
spänningsskillnad förefinnes. (Se vidare sid. 27-28). 
Pastan. 
Hvad den för framställning af pastan använda kalo- 
meln vidkommer så användes vanlig handelsvara (Kahl- 
baums bästa preparat), emedan denna erhålles mycket ren. Vid 
beredningen refs densamma omsorgsfullt i mortel med kvick- 
silfver och kadmium kloridlösning af den halt, som tör elemen- 
tet i fråga skulle användas, hvarvid Cd Cl;-lösningen upprepade 
gånger afhälldes och ersattes med ny lösning. Slutligen om- 
